86

skou muziku«, 1647, »Loutnu českou«, 1653, a »Svatoroční muziku«, 1661; Fr. Bridela »Jesličky«, 1658, a ostatní práce veršované; Felixe Kadlinského »Zdoroslavíčka«, 1665.
Své vědecké a především hymnologické práce musel jsem přerušit, když jsem byl počátkem září 1944 pracovním úřadem »totálně« nasazen a nesmet jsem se až do konce války vrátit k svému vlastnímu povolání na střední školu. Avšak mnohem více ohrozilo uskutečnění »Thesauru« opětovné zatčení a uvěznění prof. Helferta dne 23. června 1944. Jakoby v předtuše svého osudu vrací se prof. Helfert ještě 14. května ke svým hymnologickým plánům novými poznámkami o svých pracích. Jak mu tento hymnologický úkol přirostl k srdci, vyciťoval jsem též z jeho rozhovorů při našich společných schůzkách a poradách; při nich se opětovně vynořovala také myšlenka založit u nás po válce, o jejímž šťastném výsledku pro náš národ jsme nepochybovali, vědecký literární a hudební ústav. Jeho plán stačil ještě prof. Helfert nastínit ve spisku »Státní hudebně-historický ústav«, který vyšel z jeho pozůstalosti r. 1945 (nákladem Hudební matice Umělecké besedy v Praze, péčí G. Cernušáka). I v tomto spisku pamatoval Helfert na hymnologické úkoly (str. 26 n.).
Ale ani ve vězeních neopouštěla Vlad. Helferta životní víra, i v těchto hrozných mučírnách dovedl připravovat organisaci našeho příštího vědeckého života v osvobozené vlasti. Svědectví o tom vydal jeho spoluvězeň Vojta Válek ve feuilletonu »Klepátko Vladimíra Helferta«, otištěném dne 15. dubna 1948 v pražském vy-dání »Svobodných novin«. (Ten profesor »Škurek«, v tom feuilletonu připomenutý, to je moje zkomolené jméno.) Také v svém jediném dopise, psaném z Pankráce dne 13. dubna 1945 při posledním výslechu, připomíná své choti : »Prosím Tě, abys mi dobře opatrovala mé rejstříky k velké hymnologii, na nichž jsem pracoval a v nichž mám mnoho práce.« Á ještě cennější svědectví je moták na útržku obálky, který píše na Pankráci ve vězení gestapa v kobce č. 257 dne 22. dubna 1945, když už věděl, že bude odvezen do Terezína. Svěřil jej svému spoluvězni, Vojtěchu Válkovi, a ten pak odevzdal tuto památku choti umučeného, paní Blaženě Helfertové, které děkuji upřímně za mnohé cenné zprávy. V tomto motáku opětovně myslí na svou vědu, na svou milovanou hymnologii a na »Thesaurus«. Tento vzácný doklad Helfertova hrdinství, zpečetěného bohužel dne 18. května 1945 smrtí (následek terezínského týrání), zní ve věrném přepise (zkratky rukopisu úmyslně nerozvádím, aby nebyl s něho setřen tlak situace) :
Česká hymnologie
I.	Dějinný v ý v o j č es. duch. zpěvu. Základ liturg. zpěv. Pronikání lid. zpěvu. Zpěv v souvislosti s kult. a nábož. děj.
Roztřídění a znaky: husit., bratr., podobojí a luter., protireform., katol. 17.—18. stol., exulantský.
Morfologie	čes. duch. písně literárně (forma, metrika a pod.),
Struktura	}	hudebně (melodika, forma a pod.).
Prameny: rukop. a tištěné. Roztřídění a hl. redakce (do doby 1750) a jich poměr. Notace.
II.	K r i t. s o u b o r n á e d i c e. Hl. zásady i otisk znění prvního zápisu, v pozn. další varianty, takže v pozn. zachycena historie jednotlivé písně. Je-li variant z pozdější doby podstatně odchylný, otiskne se až v oddíle z oné doby s revokací. V pozn. ovšem liter. o jednotlivé písni a kde píseň otisknuta.
Oddíly: 1. Píseň do konce 15. stol., 2. bratrská, 3. podobojí, luterská, habrovanská, 4. protireformační, 5. katolická 17.—18. stol., 6. exulantská.
III.	B i b l i o g r a f i e p r a m e n ů — vyčerpávající bibliogr. popis pramene. Rozvržení pramene. Otisk předmluv. Bibliograf. poznámky, kde je pramen, v jakém stavu, přípisky a pod. Fotoreprodukce titul. listů a pod.
R e j s t ř í k t e x t ů. U každé písně, kde všude otisknuta, revokace na edici, forma písně a pod. Tento svazek bude moderní vydání a dopinění Jirečka. Revokace na rejstřík nápěvů.