45

Ad 1: Jedná se o soustavnou hudební výchovu b o h o s 1 o v c ů a snahu zvládnout církevní zpěv a hru aspoň na harmonium. — Předpisy o církevní hudbě a zpěvu nutno znát, protože z a v a z u j í ve svědomí." (Prostějov.) — „Občas třeba mít
o tom referáty na kněžských schůzích a také v ACO upozorňovat duchovní správce na nepřístojnosti varhaníků, a jak jim čelit.” (Švábenice.) — „Hlavní příčinou poklesu úrovně církevní hudby nutno hledati v tom, že v a r h a n í k p o n e c h á n sám sobě, a vida n e z á j e m k n ě z e o chrámovou hudbu ve svém vlastním kostele, provádí ji pak způsobem přímo nádenickým.” (Veselí n. Mor.)
Ad 2: V ,Motu proprio" se přikazuje zříditi v biskupských sídlech t. zv. „S e h o-t y e a n t o r u m” při biskupských chrámech. „Z těchto by mohli vycházet varhaníci, vybavení potřebnými znalostmi v církevní hudbě a zpěvu a s nenahraditelným fondem osobního prožití liturgie celého církevního roku.” (Prostějov.)
„Zdůrazňujeme nutnost čistě církevní varhanické školy, kde by vedle hudební výchovy se dbalo především o výchovu pevných náboženských charakterů budoucích varhaníků a ředitelů kůru. — To je právě kořen všech nepřístojností, že z nouze sedí za varhanami lidé hudebně nevzdělaní, nebo sice vzdělaní, ale bez církevního smýšlení. — Nebude-li možná (z a t í m) samostatná církevní škola hudební, tedy necht si církevní úřady vymohou, aby na varhanických školách přednášel o církevním zpěvu jen u č i t e 1, který by měl o r d i n a r i á t n í
p l a c e t. — A b s o l v e n t i takových škol, kteří by se chtěli státi varhaníky z povolání, museli by před přijetím projít katolickým duchovním kursem, který by byl jakousi výchovou pro jejich povolání a zárukou, že bude dbáno církevního ducha v chrámové hudbě a zpěvu, a že předpisy církevní autority v tomto ohledu budou přísně dodržovány.” (Hradec.) — „Nutno pomýšlet na zří z e n í c í r k e v n í vyšší školy diecésní pro posvátnou hudbu. Varhanické školy v Praze, Brně. a Ostravě nepiní intence sv. Otce, nevychovávají nám hudebníky, kteří by cítili s Církví, kteří by chorál — oficiální zpěv Církve — zažili, milovali a s láskou pěstovali ve svém okolí ...” (Uh. Hradiště.)
„Jedná se o p r a v i d e 1 n é k u r s y v sídle děkanství pro varhaníky již působící, s přednáškami o předpisech, liturgii a zpěvu, a s vzornými ukázkami...” (Prostějov.) — „Dozor nad církevní hudbou a zpěvem má být založen na řádném před-běžném a soustavném školení našich varhaníků na kursech, jejichž pořádání se zdá býti vlastním úkolem ACJ a nově ustanovené komise pro varhaníky při konsistoři.” (Lipník n. Beč.)
„Konečně je nutné solidní duchovní vedení našich varhaníků na speciálních s t avovských exerciciích.” (Lipník n. Beč.)
„,... je také třeba zabezpečit varhaníky f i n a n č n ě, aby neživořili a nemusili k uhájení života se pachtiti po různých cestách vedlejšího zaměstnání, na nichž sotva najdou dosti vznětů. Výsledkem je spíš nechut a odbývání úkolů.” (Mor. Třebová.) — „Bylo by třeba dát varhaníkům n a t i š t ě n o, e o, k d y a j a k hrát a zpívat; mnohá závada by se tím odstranila.” — „Všechny skladby, prováděné v kostele, at nejdřív projdou církevní censurou, a pak teprve at jsou doporučeny varhaníkům k provádění.” (Napajedla.) — „... diecésní ústředí (komise) pro po-vznesení církevní hudby by mělo častěji r e f e r o v a t, co nového vyšlo a kde lze obdržet.” (Mohelnice.)
Ad 3: „Již při v ý b ě r u z p ě v á k ů by se měl varhaník poradit s duchovním správcem o jejich vhodnosti; jde o to, aby to byli p r a k t i č t í katolíci.” (Prostějov.) — „A kdyby měl (a) kdovíjaký hlas, jestliže je to v e ř e j n ý hříšník(ce), nevěrec, jinověrec, nemůže být připuštěn do sboru ...” (Vsetín.) — „I z p ě v á e i mají být p o u č e n i a smyslu a předpisech církevní hudby. K n ě z a v a r h a n í k mohou spolu vychovat církevní pěvecký sbor ve správném duchu.
Za pomoci těchto tří činitelů (kněz, varhaník, zpěváci) se může stát církevní hudba a zpěv velmi důležitým činitelem v náboženském životě farnosti.” (Prostějov.) Z á v ě r návrhu podle děkanské konference v P r o s t ě j o v ě:
„Bude-li dosaženo aspoň částečného uskutečnění těchto požadavků, pak se bude moci přikročit k oné kontrole, navrhované ACJ, totiž ke kontrole, vykonávané prostřednictvím inspektorů církevní hudby. Neboť poznají-li kněží, varhaníci a zpěváci závažnost předpisů, důležitost a vhodnost církevní hudby a zpěvu v náboženském životě farnosti, pak pochopí jako věc samozřejmou, že je potřebná i vhodná kon‑