44

I. Souhrnný referát z porad duchovenstva arcidiecése olomoucké o provádění tohoto dohledu. V názorech kleru o návrhu ACJ lze pozorovati čtyři proudy :
1.	S návrhem ACJ s e s o u h 1 a s í; zároveň však je poukazováno na stinné jeho stránky a obtíže v provádění.
„Inspektor, který sám zastává úřad varhaníka, kde vezme tolik času, aby byl dobře informován o stavu chrámové hudby ve svém okrsku, a při tom sám nezanedbával svých povinností?,” (Přerov.) — „Kdo zaručí, že inspektor bude mít církevního ducha?” (Holešov.) — „... možné konflikty mezi laickým inspektorátem a duchovním správcem, který především je zodpověden za to, co se děje v kostele.” (Švábenice.) — „... možnost, že inspektoři budou sami šířit nespokojenost mezi varhaníky.” (Švábenice. )
2.	S návrhem ACJ se souhlasí, ale s výhradou, aby komise byla utvořena z kněží hudebně vzdělaných.
„... nevhodné, aby laik zasahoval do pravomoci faráře, jemuž je varhaník přímo podřízen.” (Kroměříž.) — „... pronášíme přání, aby nad kněžstvem byl ustanoven inspektorem kněz, věci dobře znalý a mající porozumění pro těžkosti dnešní duchovní správy.” (Zdounky.) — „Funkci inspektora v každém děkanátu necht pře-vezme hudebně vzdělaný kněz; ten at napřed zjistí, co a jak se v jednotlivých koste-lích hraje a zpívá, a potom prostřednictvím místního faráře necht působí na varhaníka tak, aby se neurazil ... Celá akce se dá provádět jen pomalu a s ohledem na místní poměry.” (Mohelnice.)
3.	S návrhem ACJ s e s o u h 1 a s i, ale s výhradou, aby k o m i s e byla utvořena p ř e d e vší m z k n ě ž í, kterým by pomáhali odborníci-laici s prokázaným církevním smýšlením.
„,... každá diecése by měla mít 3 až 4 kněze hudebně vzdělané. Tito by mohli mít k ruce i laiky-odborníky, kteří by jim pomáhali odstraňovat závady, a tvořili by s nimi p o r a d n í a d o h l é d a c í diecésní sbor (komisi), který by se sešel podle potřeby několikrát do roka, prodebatoval zjištěné závady i náměty, a svá rozhodnutí a usnesení by předložil Ordinariátu k schválení.” (Hradec.)
4.	Návrh ACJ s e z a m í t á, současně však dán návrh na jiné řešení otázky církevní hudby.
A)	Místo inspektorů instruktory. — „Návrh na zřízení inspektorů nebyl přijat. Byl však přijat návrh: ustanoviti i n s t r u k t o r y pro varhaníky; ti by při svých návštěvách u varhaníků jim radili, kdyby toho bylo potřeba.” (Val. Meziříčí.)
Místo inspekcí — kursy pro varhaníky. — „Varhaníci nepotřebují tak inspektorů, jako spíše vychovatele k církevnímu smýšlení, a ti, kteří toho neumí, i uč i t e 1 e hudby v jedné osobě.” (Vizovice.) — „Místo inspekcí at ACJ pořádá povinné kursy pro varhaníky v okresních městech. Tam by se jim dostalo nejen technických pokynů, ale současně by se přednáškami náboženského a liturgického obsahu pozvedla duchovní náplň jejich důležitého poslání v náboženském životě farnosti.” (Nový Jičín.)
D o z o r a f v y k o n á v á k o n s i s t o ř. — „Kontrolu církevní hudby nechti koná samostatná komise při arcibiskupské konsistoři...” (Kelč. )
D)	Dozor aE vykonává duchovní správce sám nebo jeho děkan.
E)	Inspekce nemá významu, dokud se nevyřeší otázka varhaníkova platu. — „Za málo peněz málo muziky. — Až budou řádně upraveny platy varhaníků, a oni budou hmotně zajištěni, potom budeme moci od nich i více požadovati.” (Veselí n. Mor.)
Na konec se uvádí kompromisní řešení návrhu ACJ podle referátu z děkanské konference v Prostějově, dopiněného shodnými názory z jiných referátů: „Závady ve věci chrámové hudby u nás rozšířené n e l z e odstranit p o u h ý m d o z o r e m. Tím by se z a t í m mohlo způsobit více zla než dobra. P ř e d p o-kladem navrhované kontroly musí být napřed dobrá hudební výchova: 1. bohoslovců a kněží, 2. varhaníků, 3. zpěváků.