121

nastupuje cestu, aby byla učebnicí studujícím, oporou praktikům, vůdkyní učitelům chorálu. Praxe autarova jej opravňuje, aby byl tu učitelem. Při spisování této knihy byl mu vodítkem.Doni.. Gregor. M. Suňol OSB a jeho »Gregoriánský chorále« podle školy solesmeské. Bylo by ovšem dobré, kdyby autor by1 více při-hlížel k tomu, aby tato kniha, dnes jediná v české literatuře, mohla býti pomůckou k soukromému studiu, kdy žáku není možné dosíci potf•ebného výkladu! Na str. 17. přepis chorál-ní notace do moderní -- nedopatřením dopadl obráceně — snad důsledek fotografické cesty! Vysvětlí si to laik? Právě tak postrádám vy-světlení pavs: divisio minima, divisio minor, divisio major. Str. 25, odst. 3. uvádí sice znač-ku divisio minima, ale podle autora neznačí pausu, nýbrž přivazuje následující úryvek! Pravděpodobně má tuto mezeru dopiniti osobní výklad učitelův.') — Dílo je rozvrženo na krátké kapitoly: natopis, rytmus, zpěv mešních responsorií, recitace, církevní tóniny a mody, gregoriánské mše, nešpory, liturgické knihy. Největší pozornost věnuje autor rytmu, který je duchem chorálu. Bohužel, že k pravému pochope-ní je třeba výkladu, ukázek a cviku; tomu se z knihy nedá naučiti.') I přes to spiní kniha jistě svůj účel, nebot je — jak autor sám píše v názvu — ú v o d e m do studia chorálu, Kniha je typograficky velmi vkusně vypravena, tisk not přesný a jasný, jen formát méně vhodný pro příručku.	J. D.

Josef Bohuslav Foerster: Poutník v cizině. Vy-dalo nakladatelství »i0rbis«, Praha. Cena brož. výtisku Kčs 110—, vázaného 135.—. Pěvec lásky, pěveo krásy, líčí ve své knize pastelovými barvami obrazy ze svého života, prožitého v Hamburku a ve Vídni. Jeho sensitivní duše do-vede oceniti každé vlídné slovo, přátelský pohled a upřímnou radu. Neprožívá jen sobecky radosti ze svých úspěchů, ale raduje se upřímně z uměleckých úspěchů osob jemu blízkých. U Fcerstera se pojí umění hudební s uměním

básnickým i malířským. Tak jako dovede hrdě v hudbě raziti cestu moderním snahám umělec-kým, tak dovede pokorně skloniti koleno před vůlí Toho, který zasel tvůrčí vlohy v duše lidské. Jeho umění zušleohtuje, vlévá teplý pocit vděčnosti do duše čtenáře. Čtete-li Fbersterova slova, čtete slova proroka, hlásajícího přikázání lásky, lásky k Bchu a lásky k bližnímu. O obsahu netřeba psáti, ten nutno čísti! J. D. •
Kdo je, Populární sbírka živatopisíi našich i
světových umělců a velikánů. Svazek po 6 Kčs
vydává nakladatelství »Orbis«, Praha XII. —
Z posledních svazků jsou to č. 69 K. B. J i r á k:
W. A. Mozart, č. 75 J. M. Květ: Jiří
Herold, č. 81 E. F. Burian: Emil Bu‑
rian a č, 84 Bohuš Heran: Hanuš Wi‑
h a n. Kdo je Mozart ? Tuto otázku položil
svým žákum i Ant. Dvořák — a žádný z nich
nedovedl mu dáti vhodnou odpověď: sluníčko!
Jeho plodný a krásný život stručně zachycuje
autor na 36 stránkách malé brožury, ale od‑
kládáte ji s tichým uspokojením i se smutkem
v duši a otázkou v mysli: zrodí se nám ještě
duch takové velikosti a geniálnosti? — O Ji‑
i• í m H e r o 1 d o v i, violistovi Českého kvarte‑
ta, píše J. M. K v ě t a dává nahlédnouti do je‑
ho něžné duše, duše tvořícího umělce. — E m i 1
B u r i a n, barytonista, bratr proslulého teno‑
risty Karla Buriana? Věčně nespokojen sám se‑
bou, hrdý zápasník s tvrdým životem! Píle a
vytrvalost — ty byly podkladem jeho životního
uměleckého úspěchu; svou uměleckou poctivo‑
stí a přesností by měl býti vzorem všem adep‑
tům českého umění hudebního. — Obraz života
Hanuše W i h a n a, violoncellisty Českého
kvarteta, líčí oddaný jeho žák. Přísný učitel,
skvělý pedagog, ušlechtilý čl-ověk zlatého srdce.
Z malých poměrů, vlastní pílí — neobyčejně
nadán — vyspěl v umělce jedinečného význa‑
mu. Teprve na sklonku svého života byl povo‑
lán v r. 1919 jako profesor mistrovské školy
na pražskou konservatoř hudby. Vděku však se
nedočkal, ani od těch, kda mu byli nejbližší!
J. D.

Různé zprávy

Firmě Fr. A. Urbánek k jubileu. Vydávání hudebnin nemůže dnes zůstat nehodnoceno ani odborným spisovatelstvím — jím právě proto ne, že zveřejňování skladeb, zejména ano, kde jde vyloženě o umělecký cíl, stává se důležitým pro vývoj hudební literatury. To je také případ

pražského závodu F r. A. U r b á n e k, i když máme na mysli tak speciální odvětví hudby, jako je hudba církevní. Tu získal si závod velké zásluhy; lehce se dá dovoditi, proč. Již v začátcích obrodného hnutí v hudbě církevní vydává své dílo světové úrovně: F r, Z. S k u‑

Podle stránky 17.
Jednoho však bude mnohý postrádat: zmínky o harmonisaci chorálu; to je ale pro naše varhaníky, zvláště na menších kůrech, otázka velmi důležitá!