92

který odlišoval se ostře od cizí církevní hudby, romantičnost, která dovedla uniknouti rozháranosti, neurčitosti, fantastičnosti světského romantismu, zachraňovaná snahou pro uchová-ní výrazové objektivity, i když se zřejmě pohybovala v ovzduší c í r k e v n í d r a-m a t i č n o s t i — dva pojmy, jimiž jsem se šířeji zabýval ve svém článku »Karla Steckra hudba církevní« (Cyril 1939 a 1940), pojmy, z nichž prvý byl Steckrem i vědecky zachycen. Tuším, že i sloh á capella druhého »Te Deum« a bohaté řady motett po něm následujících byl příčinou jistého projevového zmírnění, jímž se tyto skladby vyznačují. Zároveň plyne odtud, že u nos nebylo krise, jakou jinde pro-dělávala reforma církevní hudby s jejím romantismem; u nás byl povlovný, sotva znatelný pře-chod; vývojově jemně cítící Stecker sám od svého druhého »Te Deum« více se uzavírá v sebe (on, který právě v kritice Sychrovy mše »brevis« v »Daliboru« 1899 theoreticky se při-kláněl k mírně pokrokovému, t. j. romanticky nebarvenému slohu Sychrovu), víc ještě ve své hudbě rozjímá; tak blíží se podvědomě docela přirozeně k onomu novému směru, který již vyboc'oval z reformy, směru, který naznačoval J. B. Foerster svým »Stabat mater« a jasně vyslovil ve svém motettu »0 bone Jesu«. Jak zajímavý je. rozhled právě na tento úsek vý‑

voje nasí církevní hudby, v němž rodilo se nové naše církevní umění; a zase byl to Karel Stecker, který tu svými předsmrtnými díly tolik znamená. »Missa' dominicalis« se uplatňuje jako důležitý stavební kámen. Je však velké-ho významu i pro dnešek: odhaluje se pozdě sice její neuvadlá krása, ale dílo je. samo v sobě tolik životné, že dovede právě ještě dnes při-poutati pinou pozornost, ba soudím, že i víc, až obdiv — tak je čisté ve své slohové ryzosti a tak svěží (nebot dovedlo se sžíti se svou dobou a vývoj od vzniku mše šel přec jen pomaleji). Nadto i prakticky: postrádáme nové mše bez průvodu a doba káže, abychom na našich kůrech začali pěstovati více sborové hudby á capella, již po léta u nás přehlížené.	C. S.

Jan Hlucháň: Slavnostní zdravice presidentu Dr Edvardu Benešovi. Vydal V. Kotrba, Praha II-200. Cena 3 Kčs, s klavírním průvodem 12 Kčs. Schváleno Výzkumným ústavem pedagogickým J. A. Komenského v Praze pro veřejné provozování. — Skladba tato jest velmi vhodná pro sborový zpěv žactva nebo pro cyrilské akademie. Nápěv vznosný, snadno k zapamatování, působí radostným dojmem a budí nadšení. Skladba vyšla též v úpravě pro klavír a pro dechový orchestr.	-r.

Hlídka stavovská

Z »Akčního vy"boru ředitelů kůrů«. Zemský národní výbor sděluje přípisem č. III-4-390/5-1946, že nejvyšší úřad cenový výnosem ze dne 9. dubna 1946, č. j. 80-141VII/2-1946, zmocnil — až do odvolání — okresní národní výbory (okresní správní komise), aby v případech, kde místní obec nebo farní úřad požádá o novou úpravu: 1. štolových poplatků, 2. hřbitovních poplatků, 3. odměn za práce hrobnické (vykopání hrobu, úpravu a pod.), 4, odměn ředitelů kůrů, varhaníků, zpěváků a hudebníků, fungujících při mimořádných církevních obřadech, tuto urychleně provedly a povolovaly zvýšiti shora citované poplatky a odměny, platné k 20. červnu 1939, až o 100/0, za součinnosti úřadovny cenové kontroly. Při tom budiž postupováno, pokud možno, v dohodě s míst-ním farním úřadem. Toto zvýšení nebudiž pro-vedeno tam, kde toho nevyžadují místní poměry. A. B. i
Dařrové pokyny, Ředitel kůru — varhaník jest soukromým zaměstnancem. Jeho funkce není řádnou samostatnou živností. Ředitel kúru nemůže bez kněze a nesmí podnikati žádných pohřebních, ani jiných úkonů, z nichž má nárok na štolový poplatek — předpisy o všem bude obsahovati »Služební řád«. — Funkce ředitelů kůrů je pině závislá na duchovní správě. Obřady kněze ředitel kůru jen doplňuje. Požitky štolové jsou počítány nejen jako odměna za funkce pohřební, ale jsou též j a k o fixní p lat za obstarává-ní chrámové hudby a hry na varhany při všech bohoslužbách. (Rozhodnutí min. financí na základě zákona o dani obratové, č. 658 ze dne 11. prosince 1919 § 1-12, zvláště § 6.) Ředitel kůru neplatí tedy daň obratovou ani ze svého

platu, ani z funkcí štollových (projednali jsme
už s výsledkem řadu případů), ani z hudby při
pohřbu, pakli ji sám dodává, ježto jest to
součást jeho funkce. Obratovou daň platí z pří‑
jmů od žáků, vyučuje-li hudbě, či má-li ještě
jinou výdělečnou živnost. Podobně v celém roz‑
sahu, jak uvádím, nepodléhá též dani výdělkové.
Dani důchodové podroben jest celý příjem ře‑
ditele kůru. Tedy: pevný plat měsíční, poplat‑
ky štolové (osobní), nikoliv z poplatků pro
zpěváky, které jsou p o' 1 o ž k y p r ů b ě ž n é
a řed, kůru jen zprostředkuje jejich předání.
Dále sem patří štolový příjem členů rodiny,
pakli tito mají zisk z účinkování při církev‑
ních funkcích. K tomu dále patří i čistý výnos
z hudební školy, případně i z jiných příjmů.
Na jaké srážky daňové má nárok ředitel kůru,
povíme si jindy. Upozorňujeme všechny kole‑
gy, aby se ve svých potřeb "ach a záležitostech
obraceli na »Akční výbor«. Máme své odborní‑
ky, kteří vám poradí. (Známku na odpově(F.)
A. B.
Odpovídáme na dotaz ředitele kůru.
Ze svého zaměstnání (varhanictví) nemám žádné jiné mzdy na hotovosti kromě naturálií (byt a štó1a). Musím platit ze svého také polovinu pojistných příspěvků? — O d p o v ě d': Podle § 162 pojistného zákona, hradí zaměstnavatel ze svého c e l é pojistné za zaměstnance, který nemá mzdy na penězích. Neplatíte tudíž nic.	Basler.
Místa choiralistů (basistů a tenoristy) obsadí se za velmi výhodných podmínek na dómském kůru v Olomouci. Bližší sdělí ředitel dómského kůru prof. Gustav Pivoňka.