56

pohřebních zpěváčků. Dobrý regenschori by měl účinný prostředek, jak důstojně pro-vésti chorální zpěv v jednohlasu. Zároveň zde má jakýsi základ k oblíbené formě zpěvu v době klasické polyfonie — tříhlasu (cantus, altus, bassus) a má-li pak k disposici dva neb tři mužské hlasy, má zde základ i dokonalé polyfonie čtyřhlasé. Je-li to pak skutečně scholy, sbor jím stále udržovaný a cvičený, má zde prostředek i k oživení lidového zpěvu při cvičení nových písní. S tímto sborem může se pak odvážiti k obtížnému úkolu zavedení chorálu — v mezích farní bohoslužby. Toto řešení otázky chorálu mohlo by si získati přízně duchovenstva i věřících, a stálo by tak na dobrých základech.
Je-li pak otázka scholy předpokladem k oživení chorálu ve farnosti, zůstane nutným předpokladem k uskutečnění scholy otázka farních ředitelů kůru, zpěváků. Církevní bohoslužba užívá k chvále Boží nejdokonalejšího nástroje — lidského hlasu. Ten, jenž je nositelem péče o duchovní hudbu, měl by si býti vědom, že je především zpěvákem a sluhou oltáře. Služba při varhanách ustupuje na druhé místo. Bylo by tedy třeba pomýšlet na výchovu ředitelů kůru v tomto směru. Z °ustane otázkou, má-li býti toto zaměstnání zaměstnáním svobodným či profesionálním, zůstane-li spojeno s funkcí laických katechetů a pomocníků duchovní správy a pod. Jen tolik je jisté, že nutno pomýšlet na duchovní výchovu a převýchovu našich venkovských kůrů. Možno zde poukázati právě na hnutí cyrilské, kolik lze dosáhnouti pílí a duchem podle správných zásad právě v této otázce.) Kolik nadšených regenschori vychovalo toto hnutí kursy a exerciciemi pro ředitele kůru ve svých počátcích! Takové pochopení pro církevní zpěv bylo by nutné i k uskutečnění scholy ve farnosti. Otázka výchovy ředitelů kůru zůstane klíčem k této otázce. Tento článek nechává nedotčenu otázku vlastního zavedení chorálu ve farnosti. Chce jen poukázat na to, co za daných poměrů se zdá jejím nutným předpokladem.

Jednatelská zpráva OJC za rok 1945.
(Přednesena na valné hromadě WC dne 23. dubna 1946.) Vaše Excelence!
Veledůstojní pánové, vážené shromáždění!
Radostné »Resurrexit« zaznělo na Bílou sobotu večer našimi chrámy, a celý národ letos tím radostněji prožíval tuto radostnou památku Vzkříšení, protože ji slavil po šesti letech těžkého utrpení a poroby opět volně, v osvobozené vlasti, drahé nám všem Československé republice.
Obecná Jednota Cyrilská schází se dnes ke své výroční schůzi v oktávě těchto radostných svátků u vědomí toho piného štěstí a u vědomí nesmírné lásky a dobroty Boží, u vědomí toho, že z úradku a štědré ruky Všemohoucího přijal český národ svoji svobodu. A proto tím radostněji — na důkaz své vděčnosti — chce se zase chopiti veškeré práce, cyrilskou ideou jí určené: k povznesení a zvelebení církevního zpěvu, hudby a posvátné liturgie.
Llkoly, které Obecnou Jednotu Cyrilskou očekávají, jsou mnohé, a pro dnešní dobu, pinou sociálních dějů a přerodu veřejné činn(>sti, i nedozírné! Je to především pořízení nového kancionálu. Referát o vykonaných pracích uslyšíte po vyčerpání programu valné hromady. Dále existenční a sociální poměry ředitelů kůru a varhaníků budou váženému shromáždění objasněny v dalším referátu, o tomto thematu jednajícím.
Je to pak zejména ediční činnost Obecné Jednoty Cyrilské, již nutno intensivně vyvinouti. Učiníme tak ihned, jakmile to tiskařské poměry a ,hlavně dostatek papíru dovolí. Máme prázdný sklad. Většina tisků je rozebrána, z některých chybí hlasy, u jiných partitury. Je nutno dotisknouti nejpotřebnější a alespoň tak v nejnutnějším odpomoci velmi citelnému nedostatku notového materiálu církevní hudby. Zvláště po-hraničí volá po skladbách českých autorů. Pro tuto záležitost bude naší povinností zainteresovati především příslušné státní instituce, které o tisku rozhodují.

*) Pokus prof. Venhody zústane jistě důkazem, čeho lze v dobré věci s pomocí Boží dokázati. Nebylo by lze pomýšlet i na ústav, kde by se vychovávali budoucí regentes chori a pomocníci duchovní správy?