48

E m i I D 1 a s k, Vítězslav Novák a Valašska. Knihovna Unie čes. hudebníků v Praze, č. 32. Stran 24. Cena 2 K.

Dr. Vratislav V ycpálek, Mládí Jana

Maláta. Knihovna Unie čes. hudebníků v Praze, č. 33—34. Stran 58. Cena 4 K. — Stručné a výstižné ooenění jednoho úseku plodného života „českého kantora” Maláta je příslibem obšírné biografie od téhož autora.

S kruchty a podia

Letem pražským kůrovým svistem. O letošních svátcích svatodušních hlásí pražské kůry své programy, z nichž nás zajímají hlavně zpěvy při z p í v a n é mši sv. — U sv. Víta dávají Pickovu Missa Gdur a jeho graduale.Offertorium je od Tichého. IntroiY, Sekvence a C o m m u n i o uvedena nejsou, pravděpodobně budou chorální. Bylo by zapotřebí při uvádění pořadu vždy na prvním místě citovati e h o r á 1, pak teprve ostatní skladby umělé, klasickou polyfonii a skladbu moderní. Tento pořad stanoví sám sv. Otec Pius X. K požehnání zpívají Stanovského T a n t u m e r g o, a po požehnání jako na rozloučenou s dobou velikonoční od Josefa Foerstera R e g i n a e o e 1 i. — Na Vyšehradě rovněž neuvádějí ISC, jinak vše v pořádku. — U Křižovníků od Herle M š e D d u r, T a n t u m e r a o a M o d 1 i t b a (bez označení bližšího, je-li česká či latinská). V prvním případě byl by to dozpěv po požehnání. — Na Strahově sáhli po Filkeho M i s s a s o l e m n i s, G, S (prosa) a O od Wowsa. I C nejsou citována. — U sv. Jakuba převládá Wiedermann svou M i s s a s o-t e m n i s, T a n t u m e r g o a liturgickou vložkouVeni C r e a t o r Spirifus(nutno psáti velká písmena, jsou to vlastní jména Ducha svatého). Skladba tato je hymnus svatodušní. Možno ji zpívati po recitovaném offertoriu. Pro-měnné části zpívají chorálně. — U sv. Vojtěcha vzpomněli Horáka jeho skladbou Ven! s a n c t e S p i r i Y u s a Cainera offertoriem C o n f i r m a h o c D e u s. Ostatních proměnlivých částí neuvádějí. — Na Karlově mají zvláštnost, zpívají A s p e r g e s. Při slavné M š i E s d u r od Reimanna zpívají také vložku od Ze‑

lenky: A v ,e M a r i a, snad proto, že je májová pobožnost, jinou příčinu rubriky nemají. IGOC hlášena nejsou. — U Redemptoristů necitují S a C, zato P a n g e 1 i n u a. Tato první sloka se nezpívá, když následuje po mši sv. hned požehnání. Tu sbor hned zanotí T a n t u m e r _g o. — V Lorefě uvádějí M š i a P a n g e 1 i n g u a ad Mozarta. O ostatních částkách mlčí. — U sv. Ducha při poutní slavnosti hlásí chorální toliko Graduale. Zato jako Offertorium zpívají Righiniho hymnus Veni Creator Spiritus, ač správně má být offertorium C o n f i r m a h o c D e u s. — U sv. Mikuláše dostáváme navíc motetto j u b i 1 a t e D e o od Ledviny pro sólový soprán a varhany. Není nám známo, kdy bude zpíváno, ježto I S C jsou hlášeny chorální, G a O jsou od Picky. Nebude-li to po offertorium, musí to býti až po mši sv., ježto jinak to rubriky nedovolují. — U sv. Prokopa citují Pickovu Mši G dur, Offertorium od Edenhofera. Ostatní částky uvedeny nejsou. Aby nám toho nebylo líto, zazpívají k požehnání Z v ě s t u j T ě 1 a od Chmelíčka. — Stejný krok s nimi drží ve Vysočanech, kde při slavné rnši sv. zazní od Beethovena: Chvála Boží v přírodě. — Kromě zmíněné výjimky na Karlově nikde v u-vedených případech se nedovídáme o Vid i aquam.Snad,žejetojenomchorál,nebo si netroufá ředitel kůru hlásiti tuto skladbu, ne-věda, zda se mu sbor v stanovenou hodinu vůbec sejde. Nemoc, zvaná dochvilnost, bohudík se mezi našimi zpěváky nevyskytuje, a konečně pro každý případ má ředitel kůru útěchu ve rčení: „Pozdě, ale přece!”	—r.

--Hovorna
Stará bolest. Není u nás už tak rozšířeno ono din relativně povinného zpěvu na středních ško-„kantorské" hudebnictví, které nám objevovalo lách. To by mohla nahradit jen soustavná re-talenty a vychovávalo je ve všech oborech hu- forma celé hudební výchovy. — Mir. Petřek, dební tvorby. To nenahradí ani těch několik ho- Olomouc.
Listárna redakce

Oprava. V posudku našeho hudebního referenta Dra Sychry o provedení Dvořákovy „Sv. Ludmily” 7. června 1941 ve Smetanově síni v Praze vyskytl se omyl; smíšené sbory Velké Prahy řídil Dr. Václav Smetáček, dirigent pražského „Hlaholu” a „českého rozhlasu”, doprovázel symfonický orchestr Českého rozhlasu (mylně uveden dirigent Šejna a „Česká filharmonie"). Na věcné podstatě kritiky se ničeho nemění. Omy1 se vysvětluje tím, že referent poslouchal skladbu doma u svého radiového přístroje, když koncertu osobně se zúčastniti nemohl (Viz Cyril, r. 67, str. 93.)

J. D. Kyjov. Dvořákova mše byla v minulém roce tak obsazena, že nebylo možno vyhověti. — Ohl,edně liturgických hudebnin sledujte seznamy na obálce Cyrila, jsou to dobré věci. Neza.-pomeňte na základ církevního zpěvu, chorál. Knihy vám obstará Editio Cyril. Věci rukopisné nutno rozepisovati, j,e s fím velká práce!

O zvěčnělém prof. Dru D. Orlovi chystáme do příštího sešitu obsáhlý článek z péra našeho spolupracovníka Dra C. Sychry.