36

Francisci Gregorii
S. R. J. Comitis de Giannini,
Ex Marchionibus Carpinetarum, Domini Canonici, et hujatis ad S. Mauritium Praein Hulczín, et Dobrostawítz; Cathedralis positi Infulati, Archi-Diaconi Znoymensis
	Ecctesiae Olomucensis et Wratislaviensis	etc. etc.
Michael Engler,
Wratislavenus Organifex.
Na druhé straně je zajímavý latinský text dobového určení a epigram účastníka slavnosti:
Anno, quo
Deo cooperante, urbe ovanfe, Patru ridenfje, hoste stupe;nte, Francíscus Lotharíngius
Francofurtí Caesar :electus.
Epigramma.
Crada polo recifeinf ut suaves organa laudes, dexfera Praepositi suppeditavif opes, * grata Deo vox est, puerorum oratio ca,ntus, órgana si jungas, gratius illa sonant, * organa, quae superas voces imitantur, ubigue ter - Sanctus (repetanf) est sine fine Deus. *

	Ita	Olomucii, 22. Sept. cecinit
Chr. Ferber, Lieut. Áudifor.
V překladu zní tento epigram takto:
Milé by varhany příjemnou pěly nebesům chválu, pravíte proboštova žádoucí poskytla dar.
Mílý fe Bohu zpěv, milé Mu hlaholné modlitby dítek: varhan přidáš-li hru, liběji všecko to zní.
Nechč pějí varhany, které jsou ozvěnou nebeských hlasů, všude že neskonalý třikráte Svafy" je Bůh.
*
A nyní k věci. Proč uvádíme ve známost tento starobylý královský nástroj olomoucký? Náleží k nečetným dochovaným varhanám barokovýrn, a bylo by si přáti, aby se uchoval i nadále ve své původní podobě. V moderní době se uplatňují často snahy (ponejvíce se strany varhaníků), aby tyto staré nástroje byly bud zmodernisovány, nebo docela nahrazeny novými varhanami. Důvody jsou uváděny mnohé: Stroj má mechaniku, která jde těžce, zvláště v plenu, takže nelze hráti rychlé pasáže, anebo delší dobu hráti bez úpiného vyčerpání fysické síly prstů. — Rejstříkování je nesnadné, protože vytažení nebo zasunutí rejstříku vy-žaduje dlouhého a často obtížného pohybu jedné ruky, zatím co druhá hraje. Mnohdy jsou rejstříky různých manuálů a pedálu seskupeny do houfu, v němž se těžko hned vyznati. Někdy bývá označení rejstříků neúpiné nebo chybné, zvláště ve stopách. — Rozsah klávesnice je dosti malý, u manuálu od C do d:', v pedále od C do a. Přitom je spodní oktáva krátká, chybí čtyři první půltóny cis - dis - fis - gis. Klávesa e hraje tón c, klávesa fis tón d, klávesa gis tón e, což mnohému varhaníku splete úpině koncept. Moderní skladby varhanové nelze na těchto varhanách vůbec hráti.
Jinou bolestí je, že hrací stůl je vestavěn do varhan, takže varhaník sedí obrácen zády k oltáři a dirigentu, a musí sledovati úkony kněze a dirigování po-mocí zrcadla nad sebou, aož je opět odvádění pozornosti od notové předlohy. — Ale to nejhorší přijde na konec: „V disposici varhan je většina rejstříků k ne-potřebě, samá Quinta, Superoktáva, Mixtura, a jak se ty pisklavé věci jmenují, těch několik osmiček a čtyrek není nic zvláštního, a vůbec chybí Vox eoelestis s Aeolinou pro jemnou hru?” Tak zní obyčejně tento nářek varhaníkův. A hle, co