33

riku „Hudba chrámová”, shledáme v samotné Praze pestrý pořad duchovních koncertů. Ještě jsem však nečetl, že v tom či onom chrámu Páně bude celebrovati zpívanou mši sv. ten či onen kněz a bude zpívati mes"ní části podle vatikánského či medicejského chorálu, jemu přisluhují ti a ti pánové. Zato však vyjmenují, kdo u varhan, kd,o diriguje, kdo zpívá při Graduale českou vložku od X. Y. při Offertoriu zahraje p. Y. X. na housle Čajkovského „Andante cantabile” a podobné. Tomu se říká církevní (či duchovní?) hudba?
Obecná jednota Cyrilská vítá každý podnik, který bude skutečně k prospěchu duchovní hudby — ale předesílá — jakému účelu má duchovní hudba sloužiti? Především bohoslužbě) A jako takovou nutno ji chápati. Působí na mne skutečně nepříjemným dojmem, když na dveřích klášterního kostela pražského čtu předtištěný plakát, jenž je pak doplňován psaným programem, kde se návštěvníkům tohoto chrámu Páně oznamuje, že „Tam v neděli dme.., o... hodině bude provedena při mši svaté X. Y. Missa solemnis s průvodem orchestru. LI varhan... řídí...” Takový plakát dělá na mne dojem, jako by mne lákal slovy ,Pojd k nám, zde něco uslyšíš, tady není nic pro tvůj vkus, tady nic nedělají, p,ojd k nám, nebudeš litovatil" Takto ovšem Cyrilské jednoty nemohou a nesmějí chápati svůj program. To není zvelebení posvátné liturgie důstojným zpěvem a hudbou, to je koncert v kostele na místě koncertního sálu.
A nyní přijde na katolické osobnosti tiskopis ve formě dopisu, v němž jsou vylíčeny snahy umělecké korporace, která má vytčeny dalekosáhlé cíle, protože u nás se za posledních 50 let nic pro duchovní hudbu nevykonalo. Podpořte snahy této korporace a přistupte za člena s příspěvkem.... K ročně (částka není malá). — Jiná korporace pořádá koncert ve prospěch katolického účelu. Lístky samozřejmě rozprodá mezi návštěvníky kostela, vnucuje je kdekomu známému, produkce je pak pod uměleckou úroveň a na konec výsledek — schodek finanční. Instituce, v jejíž prospěch se koncert pořádal, nemá z toho nic, lidé, v domnění, že podpoří dobrou věc, k:oupí lístek, jdou na koncert a nemají z něho také nic, neb zklamání.
Jest nutno zvláště v dnešní době soustřediti spolkovou činnost a zejména uměleckou. Budovati, ne tříštiti síly. Když pak přijdete na takový koncert, nalézáte tam známé tváře účinkujících. Vypomáhají lidé z jiných pěveckých těles, kde nestačí síly onoho uměleckého tělesa. A zde proto nutno varovati před podobný mi zjevy. Jsou na škodu právě cyrilskému hnutí, neb odvádějí členstvo Cyrilských Jednot do nových společků, které pak za krátký čas zaniknou. V fakových případech jest nutno, aby sbormistr FJC použil svého práva :a nedovolil členům svého sboru účinkovati jinde, zvláště, kdy nejde o zpěv při bohoslužbě, na to má piné právo.
Ukáže-li se potřeba při nějaké zvláštní slavnosti, mohou Cyrilské jednoty společně nacvičiti takové dílo a společně je provésti. Tím se utuží vzájemná spolu-práce a vzbudí ušlechtilé závodění v uměleckém snažení. Jen takovým způsobem zhostí se Cyrilské jednoty svých úkolů a svého poslání: zpívati pro čest a slávu Boží?	J. D.

Marie Lišková: Dětské sbory.
Dnes více než kdy jindy přicházejí opět k platnosti dětské sbory bud jako samostatná tělesa, nebo jako součást sborů velkých. Jak krásně působí ku př. sbor dětí na jevišti (viz Dvořákův Jakobín)1 Pan učitel Benda, tak jak mluví a hraje, je nám skutečným typem jednoho ze starých kantorů, kteří si kdysi vychovali vzorné dětské sbory, ba i dětské kapely. A tak se v mnohých obětavých kantorech také dnešní doby probudila (ouha následovati ony staré. Namnoze se jim to již skvěle podařilo. Známe krásný Kiihnův dětský sbor, choralisty snaživého prof. Uenhody, dětský sbor jisfebnických zpěváčků a j. Před několika ještě lety jsme měli po různých školách t. zv, pěvecké „Budče”. Škoda, že se ne-udržely a nepokračovaly tak, jak slibně začalyl To vše je věru pěkné, mile se to poslouchá, takové čisté souzvuky dětských hlásků mají často mnohou předenost před hlasy kdovíjak školenými.