60

zabývati dějinami varhan v chrámu P. Marie Sněžné, kterým Podlaha ve zmněných dílech věnoval jen zběžnou pozornost, omeziv se na stručnou českou re-produkci latinských zápisů I. dílu Pamětní knihy rokycanského děkanství. Přítomná studie je založena hlavně na zápisech obou Pamětních knih rokycanského děkanství, Pamětní knihy města Rokycan, starých inventářů notového i nástrojového materiálu kůru rokycanského, příslušných spisů (pokud jsou za-chovány) v městském archivu a registratuře a katastru varhan při Zemském úřadě v Praze (býv. místodržitelské odd. 31).
Určité zprávy o varhanách v chrámu P. Marie Sněžné v Rokycanech máme za-chovány od r. 1639, velmi podrobné, vyčerpávající zprávy pak od r. 1786; podle ojedinělých zprávo církevní hudbě, podle zpráv o bývalé konventní knihovně a podle zachovaných zbytků této knihovny můžeme jíti až na sklonek 14. stol. Rok 1363, kdy pražský arcibiskup Arnošt z Pardubic povýšil se souhlasem papežské stolice dosavadní chrám farní na kolegiální, je však datem, před kterým chrám varhan zcela určitě neměl. Protože dějiny varhan úzce navazují na dějiny chrámu a tyto opět 'na dějiny města, zmíníme se na příslušných místech také o jejich nejdůležitějších úsecích, pokud to souvisí s účelem naší studie.
Rokycany se připomínají v dějinách po prvé v Kronice Kosmově4 r. 1110 jako statek biskupství pražského (villa episcopi), na kterém německý císař Jindřich V. rozhodl ve sporu o trůn mezi rozvaděnými Přemyslovci Vladislavem I. a Bořivojem II. ve prospěch Vladislavův; farní chrám se připomíná až ve 13. sto-letí, ale není známých dokladů o tom, kdy byl založen. Pamětní kniha rokycanského děkanství (LMDI), sestavená podle starších pramenů děkanem P. Janem Caelestinem Kiinstlerem (1779-1805), klade založení chrámu přímo do r. 1110 a dovolává se skulptury, kterou by1 před požárem v r. 1784 ozdoben tympano'n chrámu, na které byl znázorněn výjev z r. 1110 (Jindřich V. udílí český trůn Vladislavovi). Skulptura byla sice při požáru zničena, ale její reprodukce je zachována v I. díle Pamětní knihy. Také v partii, pojednávající o děkanu P. Ladislavu Frosinovi Březnickém (1664-1698), má kniha zmínku ,o Vladislavově zakladatelství chrámu.'
Do r. 1363 byl chrám P. Marie Sněžné pouhým kostelem farním. Na žádost arcibiskupa pražského Arnošta z Pardubic byl 8. listopadu 1362 papežskou Stolicí povýšen kostel farní na kolegiální a listem Arnošta z Pardubic ze dne 17. srpna 1363 bylo zřízeno v Rokycanech proboštství (klášter) řeholních kanovníků sv. Augustina (lateránských) o 6 členech, z nichž jeden byl proboštem.$ Od té doby část zboží rokycanského pafřila k proboštství, část k zboží arcibiskupskému. Zřízení proboštství mělo i dalekosáhlý význam kulturní. Konvent měl bohatou knihovnu, zejména theologickou a filosofickou, jejíž základ Tvořily publikace, věnované Arnoštem z Pardubic? Ještě na sklonku 18. stol. (tedy po
2 Liber memorabilium ceclesiae et capellarum Rokicanensium. Tom. I. (Konec 18. stol., rukopis na děkanství v Rokycanech); cituji LMD I. Liber memorabilium Decanatus et Ecclesiae Rokyczanensis, Pars II. (1835, rukopis tamtéž); cituji LMD II.
s Liber memorabilium Regiae Civitatis Rokyczanae, (1836, rukopis v archivu města Rokycan); cituji LMR.
4 Cosmas 243.
5 .. unum scio: Basylicam hanc anno post Christum natum 1110 a Ladislao (sic?) Bohemorum Duce, et Hermann Pragensium Episoopo erectam, fundatam, eonsecratam; videntur enim hod ---dum duo oonsecrationis signa: magna sacra dote ditatam fuisse tuno, dum tota Cívitas Rokitzana Episoopis Pragensibus a Ladislao transcriber etur, quod et loquebatur Portae Maiori e crudo et secfo lapide, minus tamen polite insculpta historia`°. (De Origine Ecclesiae Decanalis Rokitzanensis B. V. Mariae ad Nives, LMD I,, str. 1.)
8 LMD I., str. 2 (příloha),
7,,. - . mulfa enim, quae imtra huius templi limina videmus, clamant: ipse fecit nos, et quid convenientius: Lad'islaus (sic?) enim dux Ecclesiam hanc erexit, Ladislaus decanus eandem restaura.-viY' (Ic, 60).
8 ,Fuit autem coenobium unum ex quatuor, quae pro canonicis regularibus Sti Patris Augusti-ni (quod deamabat) fundavit Sanctissimus hic Pra-esul (se. Arnošt z Pardubic), Placij, Jaromirij, in Saczka et Roklczano" (lc. 16).
9 ,Biblioth,eca manuscriptorum egreg.ia certe hic latuit, quae praeter multos libros in membranis et a Beato Ernesto h:ic locatos, et ali,os non minus doctos, quam singulares eomplexata esY` (Ic. 16).