42

V „Kyrie” je tedy uvedena motivická exposice celého díla; je zajímavo, že v této prvé části mše obsaženy jsou všechny základní motivy skladby, a to ve sledu, v jakém je obsahuje citované „Kyrie” chorální.
Cloria.
1, díl. Allegro moderato. Po prvém taktu, daném v průvodu, přihlašují se v jednohlasu tenoři a basy:
A	r—~~	-s ^~~I -r
nt
Et in ter - ra	pax	ho - mi - ni - bus
a k nim připojují se hlasy ženské. ,Laudamus fe" a ,Glorificamus te" jsou mohutnou, ucelenou gradací v projevu. Nato nastupují basy:
l +~!• ! ~! +	— ! J ~~— -	— II— I I--! - I t
tt Gra - ti - as a	gi - mus Ti - bi prop - ter mag - nam glo - ri - am tu - am
motiv B ve zkratce je tu zcela patrný; pak soprány a tenory v unisonu silou stále mohutnící zpívají své: „Domine Deus”, jim v zápětí sledují alty a basy rovněž unisonem. Pak Sostenuto assai; průvod v neklidném rytmu ve dvou taktech při-praví cestu k ,Domin-- Deus", jež zahajuje alt:
a tempo i
B:,__
Do - mi - ne Fi
po něm imitují motiv ten hlasy ostatní; v slovech: „lesu Christe” slučují se v jediný proud velké síly; v „Domine Deus, Agnus Dei” je zklidnění, jehož sbor se už nevzdává.
II.	díl. Lento. Po předtaktí průvodu sólo basové:
lr
Qui tol - lis	pec - ca - ta mun-di.
Hluboká tklivost prochvívá tu skladbu, již zvyšuje sotva našeptávané ,miserere" altů. Pak zas tenor stupňuje sólo basové svým:
p Aa
`	Qui tol - lis	pec - ca - ta mun-di;
je to mollově zladěný motiv předchozí. Hned nato vpadá sbor mohutným ,suscipe deprecationem nostram"
{	sopran	\
Sus - ci - pe
a alti zase jako dříve přihlašují se, šeptajíce své ,miscrere"; průvod zakončuje (v něm motiv A).
III.	díl. Tempa I. Po úvodu orchestru vstoupí basy:
Quo - ni-am Tu so - lus san	-	ctus,
další hlasy imitují základní motiv a spojují se k mohutnému projevu při slovech