1

CYRIL
Časopis pro katolickou hudbu posvátnou a liturgii v Čechách a na Moravě
ROČNÍK LXVI	LEDEN-BŘEZEN	ČÍSLO 1-2
Generální vikář olomoucké arcidiecése
o
Dr. JAN MARTINU
Na prahu nového roku utrpěla olomoucká arcidiecése velkou ztrátu úmrtím svého generální vikáře Dr. Jana Martinů. Ač v poslední době churavěl, přece smrt tohoto vynikajícího kněze rozechvěla mysli všech, kteří znali dobré srdce zesnulého. Narodil se ro. srpna 1881 v Paskově. Studoval gymnasium v Kroměříži, bohosloví v Olomouci, kde přijal svěcení na kněze S. července 1904 z rukou arcibiskupa Dr. Frantřška Bauera. Po krátkém kaplanování ve Vendolí u Svitav byl poslán do Vídně, kde studoval po třř léta na Frintaneu. Dne 11. července rgo8 byl promovován na doktora bohosloví. Po návratu do diecése byl po dva roky kaplanem v Šumperku, odkud odešel do Říma, kde studoval církevní dějiny, podnikl studijní cestu na Sicilii a do severní A f riky. Získal tak vědeckou průpravu a habilitoval se S. července 1913 na bohoslovecké fakultě pro církevní dějiny. Mimo to byl profesorem náboženství na české reálce v Olomouci, kde právě svou dobrotou srdce získal studenty, v těch dobách popuzené proti náboženství. Jeho nedělní exhorty v kostele dominikánském bývaly četně navštěvovány nejen studenty, ale] . ostatními věřícími. V roce 1928 byl jmenován mimořádným profesorem církevního práva na Cyrilo-Metodějské fakultě v Olomouci. V té době vydal dva díly vědeckého díla „Manželské právo Církve katolické”. Roku 1933 byl jmenován sídelním kanovníkem olomouckým a rok potom stal se generálním vikářem.
K Cyrilským jednotám měl poměr velmi přátelský. Sám jako vynikající zpěvák a hudebník žil pro krásný zpěv chrámový. Olomoucké chrámy často zněly písněmi, které mistrné zesnulý ovládal. Když se připravovalo nové vydání kancionálu arcidiecése olomoucké, byl jmenován vedoucím ustaveného výboru pro výběr pisní. Mezřtím bylo jemu svěřeno vydání nové agendy církevní provincie moravské, kterou zdárně provedl. Na úpravě kancionálu pracoval až do svého jmenování generálním vikářem. Složil řadu nových písní, hlavně mešních (velikonoční a ke svátku Nanebevstoupení Páně). Písně jeho vynikají zpěvností a vzletným nápěvem. Jeho skladby pro mužské sbory mají v olo‑