18.	Že Pícka mnoho dovede, vyznává ve svém posudku o jeho opeře Dr. Nejedlý, když píše: „I když tedy hudbu Pickovu pokládáme jedním slovem za hudbu kapelnickou, jak již Wagner nazýval takovéto komponování oper, přece nutno u-znati, že Picka prokázal při tom nemalé umění technické. Jeho orchestr má opravdový lesk instrumentační, hlasy dovede lehce spřádati polyfonicky, i zpěv-ní linie, pokud to lze při komposici tak vnější, jest nenásilná. Picka tedy rozhodně ukázal, že mnoha umí.” (Smetana 1, 235.) Co se Dru Nejedlému nelíbí, jest námět ve zpracování Pickově v komickou operu. Tu ovšem by se mohlo říci: „De gustibus non esf dispufandum?”

19.	Že Píckova opera jest solidní výrobek, konstatuje uznale týž otcovský přítel Pickův ve své kritice Zamrzlovy „Svatební noci”, kde píše: „Spíše jakýsi Malíř Rainer` čís. II. tušen v Zamrzlově novince. Kde však stojí dílo Pickovo, aČ jest to také ,Kapellmeisfermusik`, nad dílem Zamrzlovým? Jako výrobek solidně zhotovený nad nepodarenou, nezpracovanou hmotou.” (Smetana 4, 73.) Nu, tak vida? Snad budeme ponenáhlu při muzikálních hodech dávati přednost dobré-mu českému chlebíčku před zkaženou francouzskou paštikou?
Spravedlnost musí být, a proto dostává svou porci od Nejedlého také první představitel Rainera, Antonín Lebeda: „Místo aby bral tóny prostě, přirozeně, svazuje je nyní v divné chomáče, v nichž ke dvěma Tónům intonačně předepsaným obdržíme deset jiných tónů, ovšem zbytečných. Poněvadž to p. Lebeda dříve nedělala tedy dovede zpívati lépe než nyní, varuji ho znova před touto manýrou, jež činí jeho zpěv přímo nesnesitelným.” (Smetana 1, 241.)
Pochvalným uznáním pro kapelníka Picku z úst prof. Nejedlého končíme tuto malou okružní cestu po luzích Pickových. Píše se v něm: „Představení dirigoval sám autor, a to tak, že stálo značně nad jinými reprodukcemi Pickovými. Orkestr měl piný, sytý zvuk, a i odsfínování dynamické a rhytmické bylo daleko jemnější, než jsme pod p. Pickou zvyklí. Patrno, že stačí, aby i p. Pickovi dostalo se pro díla aspoň několik zkoušek a že pak i jeho reprodukce nabývá jiné podoby než při představeních, jež diriguje po jedné neb žádné zkoušce.” (Smetana 1, 241.) Jinými slovy: Nezdravý systém práce v divadle Picku umělecky poškozoval. Zakončeme však otázkou prof. Nejedlého v dobrém smyslu: „Jsme žádostivi, jakou přízeň prokáže správa Národního divadla dílu svého kapelníka, nebof jest to přece dílo — původní?”
Ludmila Marková: Seznam skladeb Františka Picky.
Op. 53. Básně. Pro 1 hlas a smyčcový kvartet.	(Dokončení.)
1.	Vánoce (J. Vrchlický).
Do dáli (R. Dehmel, přel. J. Vymětal).
Scherzo (A. Trýb).
Serenáda (J. Vrchlický).
Op. 54. Missa ín Ás-dur et Pange língua. Smíšený sbor.
V tisku u V. Kotrby.
Op. 55. Ce Deum in F-dur et Fange lingua~ Mužský sbor a varhany. Rukopis.
Op. 56. Matěi Kopecký. Hudba k činohře Ladislava Nováka.
Rukopis.	'
Op. 57. Ce Deum Es-dur et Pange língua. Smíšený sbor, varhany (a 4 lesní rohy).
Rukopis.
Op. 58. Zpěvy k obřadům při pohřbu. Mužské sbory.
1.	již opustil jsi nás (J. Vymětal).
Libera me, Domine.

99