90

Tranquillo e poco maestoso, pra 2 soprány, 2 alfy, 1 Tenor a 2 basy. Rukopis na kůru dominikánském. Pochází z listopadu 1899. Skladba tato působí v piném ob-sazení mohutným dojmem varhanovým.
Do této kategiorie spadá též skladba „O salutaris Hostiá' pop. 31 v E-dur, -o níž byla zmínka v oddílu „Motetta”.
Rukopis smyčcového doprovodu s varhanami (tužkou psaný) má František KhodL.
S hymnem „Te Deum” v C-dur (viz oddíl C č. 3) složil Picka „Pange lingua ` v C-dur, ~op. 35, pro smíšený sbor bez průvodu.
Pro smíšený sbor bez průvodu je psáno „O salutarís Hostiá " v Des-dur, op. 37, citované již jako 5. číslo sbírky ,Hebdomas sancta” (viz oddíl „Motetta").
Ke mši v B-dur (viz oddíl A č. 10) přidal skladatel rovněž samostatné „Pange lingua” v B-dur, op. 41, pro smíšený sbor.
V ,Missa brevis” C-dur (viz oddíl A č. 11) nalézáme „Pange lingua” v C-dur, op. 43, pra 1 hlas a varhany. Zvláštností této skladby je, že zpěváci ji málokdy správně zazpívají.
Ze sbírky „Čtyři církevní zpěvy” (viz oddíl „Motetta”) cituji zde „O salutarís Hostiá' v C-dur, op. 46, pro 1 hlas a varhany.
Jiné jednohlasé „Pange lingua” v A-d'ur,,op. 52, s průvodem varhan je připojeno ke mši A-dur, -op. 52 (viz oddíl A č.12). Je jemně melodicky pracováno.
Při dosud nevydané mši As-dur op. 54 (viz oddíl A č. 13) nacházíme „Pa'nge lingua'” As-dur, op. 54, pro smíš. sbor bez průvodu.
K „Te Deum” -op. 55. je připojeno „Pange linguá ` v F-dur, op. 55. Pro mužský sbor, takt	franquillamente, psána homofonně.
Z opusového čísla 57 (viz oddíl C č. 5) zařazujeme sem „Pange lingua” Es-dur, op. 57, pro smíšený sbor, varhany a 4 lesní rohy (ad libitum). Sloh je hymnicky homofonní, harmonie smělé.
Pro mužský sbor složil Picka hymnus O salutarís Hostía v fonině Es-dur, takt 3,'.1, tempo Adagio, slohem homofanním. Rukopis je z 25. března 1914.
E. Skladby mariánské.

První skladbou toho druhu zdá se býfi modlifba „Ave Maria” v A-dur pra smíšený sbor a varhany, napsáno 14.1.1887. Patří do počátečních pokusů.
Na zkrácený text hymnu mariánského je 16. II. 1887 psáno „Ave maris sfellá " v B-dur, pro mužský sbor. Homofanní začátečnická práce.
Třetím pokusem je zhudebnění Haklavy básně „Ave Maria” v es-moll, pra soprán s průvodem varhan, z 12. XII. 1887. — Tyto tři skladby zaznamenávám jen pro úpinost, jinak nejsou důležify.
Výraznou tvářnost již má další skladba, antifona „Salve Regina” v F-dur, pro smíšený sbor a varhany. Vznikla r. 1894, má rozsah 61 taktů 3!1, tempo M,oderato, sloh homofonní.
Mezi offertorii, uvedenými v oddíle B, nalézá se „Ave Maria” v F-dur, pro smíšený sbor. Text je liturgický, f. j. poloviční.
Sem patří též graduale „Propter veritatem” v A-dur, pro smíšený sbor (viz oddíl B).
Rovněž ve sbírce „Tři církevní zpěvy” (viz oddíl B) je druhé čísla „Ave Maria” v F-dur, op. 31, pro sólový vyšší hlas s průvodem varhan. Zde jest celá modlitba zhudebněna.
Velikonoční „Regí.na coeli” v C-dur, op. 37, pro smíšený sbor a varhany, bylo citována v oddíle B. — Picka přidal k němu 26. III. 1915 žestový průvod 4 lesních rohů, 2 trubek a 3 trombonů.
Velmi krásně je zhudebněno „Ave Maria” v Es-dur, pro smíšený sbor na liturj~ický text. Vzniklo 14. VI. 1905.
Větším dílem tohoto oboru jsou „ Cři antifony Mariánské”, op.44, pro smíš. sbor, malý arkestr a varhany, nebo smíšený sbor s průvodem varhan. Dosud