90

Of fertorium ,Damine Deus", modus VI. Bez „alleluja”. Neuškodí intonovat o sekundu výše (G s 2 ; ).
Communio ,Domus mea", modus V. Bez „alleluja”.
Ordřnarřum. Frantřšek Picka, Missa solemnis c moll, op. 21. Pro smíšený sbor a varhany, 4 rohy ad libitum. Vydal F. A. Urbánek. Z vydaných mší Pickových nejtěžší, zvláště pro varhaníka, ale nejmohutnější.
V neděli 24. října:
Neděle XXIII. po sv. Duchu.
Barva zelená.
Propríum chorální a ordřnarřum viz Cyril r. 62, str. 105. — Skuherský 126--127. V gradualu nahrad slovo ,orationem" slovem „vocem”.

Ve čtvrtek 28. října:
Sv. Šimona a Judy, apoštolů.
O státním svátku na slavné služby Boží.
Barva červená.
Introit ,Mihi autem", modus II. Ze svátku sv. Ondřeje apoštola, 30. listopadu. O kvartu výše (G s 1 '? ).
Graduale ,Constitues cos", modus V. Tamtéž. O sekundu níže (Es se 2 ~ ). — „Alleluja. Nimis honoraci”, modus VIII. Ze svátku. Rovněž o sekundu níže (F se 2 > ).
Of fertorřum „In omnem terram”, modus II. Ze svátku sv. Tomáše apoštola, 21. prosince. Jak psáno.
Communío „Vos qui secuti”, modus I. Ze svátku sv. Matěje apoštola, 24. února. Ordinarium. Josef Foerster: Missa jubilaei solemnis, op. 36. Pro smíšený sbor a varhany. Vydal F. A. Urbánek. Klasická věc, pro dobré sbory i varhany.
Zvláště přísně však žádá církev sv., aby, se všechny proměnlivé mešní částí (i'ntroit, gr.aduale, o f f ertoríum a commu.třo) v ž d y zpívaly, a to bud chorálně, anebo aby byly alespoň recřtovány, což nemůže přece působíti řediteli kůru n:ajmenších obtíží. A proč nemají býfř vynechány? Protože v proměnlívých mešních částech leží hlavní myšlenky denní mše sv. — Zím jsou pěvci uvedeni do bohoslužebného s m y s 1 u řeči o tom svátku, či o té slavností, která se toho které-ho dne slaví. Je ovšem velmi důležité, aby sí ředitel kůru opatřřl č e s k é p ř e-k 1 a d y těchto proměnlřvých částí. Zakových překladů máme vydaných jíž ně-kolik (nejlépe chorální vydání: Springer-Orel, „Graduále parvum°, které je lacřné), aby mohl zpěvák!~m vysvětliti myšlepkový obsah těchto krátkých vět. Znalost obsahu bude přednesu i výrazu zpěvu samozřejmě k užitku.
Caké mnoho ješitných zpěváků je proti chorálu zaujato, protože nemohou v něm asi uplatniti přednosti svého hlasu. Lakovým pěvcům schází hlubší náboženské přesvědčení. Ano, takoví lidé jsou ve službách kostelního sboru „postrachem na posvátném místě” jak praví sv. Pavel. Cu musí míti ředitel kůru a snad í místní farář pevnou šíji a mají protl nim, nepomohou-li mírné rady, prosby a vysvětlení, i rozhodně vysto,upíti, neboč takový jednotlivec podrývá často celý sbor. Vždyč služba přřnášená Pánu Bohu je přednější, nežli ohledy na domýšlivého Jednotlivce. Přšř Ci to, protože mi kolegové !o existenci takových tvrdohlavců vypravovali.
Proměnlivé části mohou zpívati též -- aby si sbor odpočinul — jeden nebo dva mužské hlasy nebo dokonce i dua hošř, jak jsem to slyšel v Chamu v Bavořích. Po takovém mohutném závěru Glorřa či Creda to bylo velmi pěkné, ba roztomřlé. Pro tentokrát končím s tímto málem. Zoufám, že jsi s mýmí skromnými poznámkami spokojen a žes jim porozuměl.. Zahloubej se do lřturgícké myšlenky. úřad ředitele kůru je obtížný, ale nadmíru čestný, ineboč je prací ve službě Boží.
Srdečný pozdrav!	tvůj	Vojtěch Říhovský.