72

Ky - ri - e - lei - son.
LIpravovatel opravil po prvé jen text, ponechav nápěv nedotčený, po druhé nechal oboje v původní podobě, kdežto po třetí upravil zdařile melodii takto:
	Ky - ri - e	e - lei - son
Tím nabyla melodie podoby známé žalmové finály čtvrtého tónu, jež ho také asi k této úpravě svedla. Že ovšem nápěv sám tohoto Ky'rie neshoduje se s psalmodií čtvrtého tónu náhodou, je jisto: srovnej jen Cloría i.n festis simp,licíbus ve vatikánském graduále a Ze Deum modo simplici ve vatikánském antiphonale, tam je ovšem si místo ut. Naproti tomu Christe eleison zní:
Chri - ste	e - lei - son.
První neuma byla původně torculus, jak vidíme z nynějšího premonstrátské-ho graduálu:"-'
Chri-ste e - le - i-son.
Týž graduál nám poslouží pro srovnání i ,ostatních nápěvů; v obecné římské liturgii se tento obřad nevyskytuje.
	Qui pas - su - rus	ad - ve - ni	sti	propter nos."
Je - su	Chri - ste, qui pas - su - rus	adve	-	ni	-	sti	su - per nos.
•
Do-mi - ne,	mi - se - re	-	re.
Do-mi-ne,	mi	- se - re	- re.
Christus	Do - mi-nus fa - ctus est	o - boe - di - ens us - que ad mor - tem.

Áli,

Christus	Do - mi - nus	fa - ctus est	o - boe - di - ens	us - que ad mor - tem. 12 Řím 1908.