89

se zde zachovalo celkem 21, veskrz v hlasových svazcích. Poněvadž se jedná o díla dnes velice vzácná, ba dokonce i o 3 unikáty, podáváme jejich soupis, se-stavený podle autorů v abecedním pořadí:
1.	Anonymus: 12 arií bez titulního listu, avšak na konci varhanního hlasu stojí impressum „Vetero-Pragae in Magno collegio Carolino fypis Oeorgii Labaun, anno 1718.” (Unikát.)
Brentner Josef: op. 2, Offertoria solenniora, Praha, Labaun, 1717.
Černohorský Bohuslav: Motetto ,Laudetur Jesus Christus", Praha, dědici Labaunovi, b. r.
4.	Geisler Benedikt: Offertoria, Bam-berg, 1744.
Habermann František: Philomela pia, Kraslice, Filip Jos. Sadtler, 1744.
Hoermanzz Jan Jindřich: Alauda coelesfis, Augsburg, Lotter, 1750.
Jacob, Gunther: op. 2. Acratismus pro honore Dei, Praha, Pavel Lochner,
1725.
8.	Kobrich Jan Antonín: op. 24. Eneomia Mariano-Lauretana, Augsburg, Lotter, 1762.
Múnsfer Josef Jáchym Benedikt: op. 1. Sacrificium vespertinum, Augsburg, Lotferovi dědicové, 1729.
10.	Peškovic Hubert: Flores coelestes, Hradec Králové, Tibelli, 1744.
Rathgeber Valentin: op. 4. Sacra Anaphonesis, Augsburg, Lotter, 1726.
Rathgeber Valentin: op. 5. Harmonia Mariano-musica, Augsburg, Lotter,
1727.
13.	Rathgeber Valentin: op. 9. Psalmodia vespertina, Augsburg, Lotter, 1732.
14.	Rathgeber Valentin: op. 12. Missale tum rurale tum civile, Augsburg, Lotter, 1734. (Unikát.)
15.	Spiess Meinrad: op. 5. Laus Dei Middelhausen, 1716. (Unikát.)
Spíess Meinrad: op. 6. Hyperdulia musica, 1726. (Unikát.)
Stickl František: op. 2. Anglipolifana veneratio, Augsburg, Lotter, 1727.
Cschortsch Jan Jiří: op. 1. Sacerdos musicus, Augsburg, Lotter, 1725.
Vaňura Česlav: op. 1. VII. Litaniae, Praha, Labaunovi dědici, 1731.
Vaňura Česlav: op. 2. Culfus latriae, Praha, N. Filcký, 1736.
Wentzeli Mikuláš: Flores verni, Praha, Labaun 1699 (pouze 6 hlasů z 12).
Na rozdíl od hudebnin svatovítských náležejí hudebniny minoritské době starší, spadajíce do let 1699 až 1762, věfšinou ale do prvé polovice XVIII. stol,.
Domácí skladatelé jsou zastoupeni v číslech 1, 2, 3, 5, 7, 10, 19, 20 a 21; z nichž č. 3., 10., 19. a 20. pochází od skladatelů z řádu minoritského. Ostatní čísla mají za autory skladatele jihoněmecké. Eitnerův Quellenlexikon nezná díla pod č. 16. vůbec, ostatní pak sotva podle jednoho výtisku v mimočeských knihovnách. Z toho jde najevo, jak jsou výtisky minoritského konventu krumlovského vzácné. Hudebniny tyto jsou ale také svědectvím, že tento konvent ncšefřil peněz, aby si opafřil hudebniny tehda nejmodernější, i když byly na tehdejší poměry dosti nákladné. O cenách nás částečně poučuje Lotterův nakladatelský katalog, jenž bývá vytištěn v některých jím vydaných tiscích, a obsahuje výčet děl, jak jím vydaných, tak děl, chovaných u něho na skladě. Vkus, jenž rozhodoval při výběru děl fišfěných, zajisté také panoval, v pořizování děl rukopisných, jež byly, jak již řečeno, zničeny. Ztráty této jest litovati tím víc, an tím zmizela poslední naděje, nalézti skladby minorifů krumlovských, v prvé řadě P. Česlava Klackela, žáka Bohuslava Černohorského a dlouholetého chorregenta krumlovského.12 Současně s ním vzpomínáme na jeho bratra Štěpána, věhlasného houslistu a skladatele sonát, jenž dlel jako studující po 2 roky v Krumlově.1,3 Minoritské nekrologium, na údaje ohledně hudební činnosti členů řádových velmi nevšímavé, prozrazuje nám alespoň ještě dvě jména krumlovských hudebníků tam zemřelých: varhaníka P. Achillea Franka, t 25. VIII. 1728 a chorregenfa P. Meliorata Laubeho z Mostu, t 16. IV. 1769.11
12 Dlabač, 1. c., I. 308 a II. 63.
13 Dlabač, ibid.
14 Rukopisné nekrologium, jež se vedlo ve všech minoritských konventech, nebylo Dlabačem excerpováno; rovněž ne tištěná Synopsis z r. 1752, jež uvádí Laubeho ještě v Hradci Králové.