72

chala Missa, kterou prof. Doležil vybrousil v pravý drahokam. „Nic není tu vyumělkované-ho, nepřirozeného, hudební projev Srbův plyne prostě, melodicky, nehledaně a upřímně, je myš-lenkou i formou ušlechtilý. Svým živým výrazem a lahodnou melodičností je (tato mše schopna zdomácněti na našich kůrech,” píše o ní Dr. J. B o r e c k ý v „Nár. Politice”. — „Smysl pro sytý vokální zvuk ukázala zvláště pěkně pracovaná a ve vznosu i citové vřelosti přesvědčivá Missa in C, znamenitě provedená mohutným sborem kandidátek a kandidátů učitelství pod strhujícím vedením prof. Met. Doležila a s prof. Wiedermannem u varhan” — tak zní úsudek inž. O. Š o u r k a ve „Venkově”. V „Nár. Listech” dr. A. Š 11 h a n praví: „Mše je slavnostně radostného základního tónu, jímá vroucností výrazu, je umně pracována a velmi sytě a pině zní.” — „Lidové Listy” (Dr. V. Piherfová): ,Přímo vzhůru k nebi rostoucí, letící

šla v původní podobě pro d v a hlasy, tištěné přehledně pospolu (Vox h et IL), jakož i č t y ř hla s n ě, kde soprán, alt, tenor a bas jsou jako samostatné hlasy vytištěny, neboť druhý hlas byl úpravou na mnoha místech změněn.*) Partitura obsahuje dvojzpěv, čtyřzpěv a varhanní doprovod. Dvojzpěv mohou provozovati bud' dva ženské nebo dva mužské hlasy. S doprovodem varhan zní i takto pině a hodí se v této úpravě zvláště školám nekoedukačním. Charakteru skladby poslouží vždy velký sbor. Nofotiskárna Kamila Kische-Trojana v Nových Benátkách spinila všechna přání vydavafelstva i autorova, tisk jest jasný, rovnoměrný, vnější úprava ladná. Jsme přesvědčeni, že Srbova mše bude radostně provozována v zemích historických i na Slovensku. Není vy-loučeno, že si prorazí cestu i za hranice. Má k tomu dobrou podmínku: vypadá prostě a znamenitě zní.	Red.

zooznost unasi ritssam m k., vrcnauci ve vznešeně vášnivém Credu.." Shodné fyfo hlasy nejpřednějších kritiků vydávají svědectví o nepochybné ceně Srbovy mše. Proto rozhodl se výbor Cyrilské jednoty vydati ji tiskem přes tíseň doby, kferá znesnadňuje každé podnikání. Vy‑

*) Při objednávkrích jest nutno určitě napsati, mají-li býti zaslány hlasy pro č t v e r o z p ě v nebo pouze pro dvojzpěv. Objednávky vy-řizuje nakladatelství Cyrilské Jednoty v Praze f IL, Národní fř. č, 6.

Li stárna redakce

1.

Dovoluji si zaslati jeden z dotazů, které zodpovídáte v rubr. „Listárna red.”.
Doposud pohlížel jsem na varhany a liru na nich ve chrámě, jako na nástroj určený k doprovodu duchovní písně a duchovního zpěvu při bohoslužbách ve chrámě, při čemž sluší varhaníkovi hrou Boha chválit a oslavovat a ne sebe samého.
Mám za to, že dosud platí slova Kristova: „Dům Boží jest dům modlitby.” Ne tedy síní koncertní. (O čemž se zálibou píše „Cyril".)
Po přečtení však článku v 3.—4. „Cyrila” „o nových varhanách v chrámu sv. Martina v Lulči” a koncertech na nich provedených, mám pochybnosti. Jsou snad jen některé chrámy stánkem Božím (pro které platí nařízení církev-ní o koncertech ve chrámech), jiné však síní koncertní”? (Pro kteréžto ono nařízení neplatí? Či snad není takového nařízení?).
Prosím snažně o vysvětlení v jistárně". S přátelským pozdravem varhaník arcidiec. pražské.
2.

S velkým zájmem jsem si přečetla článek v „Cyrilu”: „N o v á é r a C. J.” a upřímně se z něho raduji a děkuji za krásné a praktické po-střehy a povzbuzení pro členy cyrilských jednot.
U nás pracujeme tímto způsobem již druhý rok, a můžeme říci, že celkem úspěšně a z p r a ksetedy můžemepofvrditi,že to jde, když

jen se chce? Pořad lid. písní od té doby jest již obohacen o mnoho písní z Čes. kancionálu, na něž se zapomínalo, nebo které tu byly vůbec ne-známé. Ovšem cvičíme s lidmi mimo kostel a jen s nadšenými zpěvačkami z lidu -- muži snad naše snahy bagatelisují — ale sem tam se přece některý v kostele k zpěvu přidá. A časem se poddají i některé jiné závady a i někteří lidé přestanou hartusit na „novoty”. — Velkou překážkou jest ovšem různost kancionálů v Praze zavedených. Někteří mají Český, jiní Svatováclavský ( v němž je i několik písní, jež dala O. J. C. „na index”) a jiné; -- využíváme však nyní hlavně písní z Čes. kancionálu, byť l i d o v é vydání bylo dosti chudé obsahem. Kdopak si může koupiti kancionál s notami?? —Se školní mládeží je to horší — dp. kafechefé na cviče-ní zpěvu času nemají a ve velkém to nemohou F. C. J. dělati. Proto i my se věnujeme jen ně-kolika dětem — dorostu F. C. J.
Doufám, že ony řádky v posledním čísle ,Cyrila" dojdou odezvy v Jednotách — bylo by si toho přáti? Nemůžeme přece.požadovati, aby kněží z duchovní správy, beztak přefížení, ještě se starali o cvičení chrámových písní. Ano, tato starost náleží docela F. C. J. a je výborné, že p. pisatel to tak důtklivě připomenul. Díky? S cyrilským pozdravem v úctě oddaná H. N.

P. S. V e 1 k o u pomocí by bylo, kdyby se našli v každé farnosti mecenáši, kteří by zakoupili větší počet kancionálů pro škol. mládež, jež by se půjčovaly. Když děti v ruce nemají text, ne-zpívají — jako dospělí. Je s tím velká potíž a tištění písní na lístky stojí dost peněz již při písních, které v kane. českém nejsou a které se musejí nafisknoutil