Účastníci exercicií na Sv. Kopečku u Olomouce.

117

Arcidiecése Olomoucká
Protokol X. valné hromady Farní Cyrilské jed-noty při kostele Dominikánů v Olomouci, jež konána 21. října 1934 ve Dvořákově sále Žerofína.
1.	Zahájení: Předseda P. Em. Soukup O. P. zahajuje o 8. hod. valnou hromadu a vítá přítomné.
2.	Jednatel přednáší zprávu nejen za uplynulý správní rok, ale i kráfkv přehled celého deseti-letí. Vytyčuje větší podniky pořádané každého roku, z nichž největší bylo provedení Haydnova oratoria letošního roku. Zpráva schválena. 3. Pokladník padává zprávu pokladní, která jest spol-ku příznivá. Zmiňuje se o koupi klavíru a tím zrušení jeho fondu, z něhož zbylý obnos převeden do spolkové pokladny. Jmění jednoty k dnešnímu dni činí Kč 828.— a jest uloženo na vkladní knížce Rolnické spořitelny v Olomouci. Zpráva přijata s povděkem a sl. pokladní vysloveno absolutorium. 4. Podán přehled vzniku archivu, který obsahuje 306 čísel v hodnotě Kč 10.000.—. 5. Volba výboru. Volby provedeny aklamací a jednohlasně zvoleni: předsedou P. Em. Soukup, převor Dominikánů, Olomouc, Slovenská 14; místopředsedou senátor Art. Pavelka; jednatelem Teodor Divina, obchodník, Olomouc, Riegrova 25; pokladníkem sl. Jos. Smýkalová; sbormistrem Jar. Budík, kapelník čes. di-vadla; členy výboru: sl. Hel. Krajíčková, Pelcová, Spurná, Matalabá a p. Karel Hás. 6. Volné návrhy nebyly podány, proto předseda končí valnou hromadu poděkováním všem funkcionářům a členům, tisku za uveřejňování zpráv. Tím valná hromada skončena a následoval program zpěvní. V Olomouci 23. října 1934. — P. Em. Soukup O. P., t. č. předseda. Teodor Divina, t. č. jednatel.

Exercicie pro ředifele kůrů, varhaníky a chrámové zpěváky byly dlouho snem naší Arcidiecésní

Cyr. Jednoty. Byly však obavy, které stále za-tlačovaly tento bod stanov do pozadí a dávaly přednost pořádání sjezdil, které se nám vždy dobře vydařily. Avšak výsledek předstihl všechno očekávání. Zpěváci a členové Cyrilských jednot nás, bohužel, zklamali, až na jedinou čestnou výjimku, myslíme však, že asi proto, že byla pro ně volena nevhodná doba poprázdninová, kdo však očekávání nezklamal, byli naši bodří varhaníci a ředitelé kůru. Téměř 40 jich poslalo své přihlášky. Mezi nimi ovšem četní s poznámkou, že jim není možno nésti celý náklad s exerciciemi spojený a že prosí o podporu. Po zjištění jejich poměrů bylo jim dle možnosti vyhověno. Jak dobré bylo, že A. C. J. měla tu hromádku korun, kterou nastřádala! V neposlední řadě ovšem záleželo také na tom, abychom získali dobrého exercifáfora, jenž by měl i lásku k liturgii a tedy i k těm, kdož s liturgií jsou tak v intimním styku, jako varhanníci a ředitelé kúru a aby v tom smyslu dovedl usměrniti své promluvy a dovedl jim říci i stavovsky zajímavé věci. Našli jsme dp. Methoda Klementa, kapitulára emauzského z Prahy, jenž jako člen řádu liturgického se pro tuto úlohu nejlépe hodil. Jeho odpověď na naše pozvání ukázala, že jsme výborně volili a že se těší on stejně na naše „hochy”, jako oni se těšili na něho. Jednalo se také o vhodný útulek pro ně. Ten také nalezen v Norberfinu, novém, krásném mateřinci ctih. SS. praemonstrátek na sv. Kopečku. Tak mohlo býti konečně dne 17. října večer v útulné kapli sv. Norberta slavné Veni sancte, které za-pěl u oltáře dp. exercitátor a v němž improvisovaný sbor přítomných čtyřhlasně pokračoval. Po sv. požehnání byla první uvítací promluva, kterou se exercitátorihned hluboko zapsal do srdcí všech přítomných, jejichž zájem rostl od rozjí-mání k rozjímání, nebol jasná názornost, přesvědčivý tón, přirovnání, vzatá ze života, tak