73

CYRIL
Casopis pro katolickou hudbu posvátnou a liturgii v Ceskoslovenské republice
ROČNÍK LX	ZÁŘÍ-ŘÍJEN 1934	ČÍSLO 7-8
Jaroslav Dušek: K sedmdesátinám Msgra Antonína Wúnsche,

apoštolského proto notář e, preláta a sídelního kanovníka na Král. Vyšehradě.
Jest to jistě veliká milost Boží dožíti požehnaného vě‑
F ku sedmdesáti let. Tím více však prožívati je v phié síle, zdraví a svěžesti, jako milý jubilant cyrilský.
Narodil se 15. července r. 1854 v Rokycanech, na kněze vysvěcen o svátku Sv. Apoštolů slovanských r. 1887. Ne-lze na tomto místě uvésti všech hodností, jichž vzácný jubilant požívá — at jsou to hodnosti čestné, či ty, jichž si vydobyl silou svého ducha, úsilovnou prací, obětavou činností v kulturních institucích, či příkladným svým živo‑
~•'.:	tem?
~"	""`'~ `•''a~~''	Všichni, kdož měli příleži‑
tost s Msgrem Wiinschem se
~.	stýkati, znají ho vždy jako
'		prostého a skromného kněze,
jehož upřímné srdce jest
ote- vřeno každému přímému jed‑
~. nání a jehož duše jest vždy za-nícena pro každou dobrou a ušlechtilou věc.
Věfšina katolických časopi‑
sů přinesla k jeho jubileu řadu
článků a životopisných dat.
Cyrilisty však bude zajímati poměr vzácného jubilanta k Obecné Jednotě Cyrilské a k cyrilismu.
V roce 1907 po prvé objevuje se v zápisech spolkových O. J. C. jméno kanovníka Antonína Wiinsche: o valné hromadě 19. prosince zvolen členem výboru a v ustavující schůzi hned nato místopředsedou O. J. C. — V r. 1908 již pracuje na změně stanov. Podle zápisů jest patrný od r. 1898 jakýsi úpadek zájmu a činnosti spolkové, nebot podle protokolů možno zjistiti valnou hromadu až v r. 1903 a pak opět až v r. 1907. Tu zdá se, že právě Msgre Wiinsch vycítil tu slabinu hnutí a přistupuje se zápalem k reformě organisace — podle potřeby do-by? V Témž roce zachraňuje pro O. J. C. časopis „Cyril”, nebot vyskytly se v jed~