52

A V 45 děkanské knihovny v Rokycanech. Objevem tím seznamujeme se totiž v prvé řadě se jménem českého skladatele dosud úpině neznámého; ježto ale životopisná data Rybnického jsou známa,s víme dále, že mše musela vzniknouti před r. 1639, kdy jmenovaný zemřel. Také z této mše zachovaly se v Rokycanech jen 2 hlasy, Cantus a Organo. Ježto mše je označena jako ,concerfata", víme již, že očíslovaný bas bude basso continuo, nikoliv pouze basso seguente, jak by bylo při osmihlasé mši z důvodů praktických zcela dobře možné. Avšak úvodní věta před Kyrie nese název ,Symphonia", což jest důkazem, že mše byla psána pro doprovod nástrojový. Orchestrální předehra (symphonia) zahajuje také Gloria (které začíná ovšem slovy ,Et in terra"), Credo („Patrem"), Sanctus a Agnus, tedy všechny části ordinaria až na Benedictus, které v této mši chybí.
Snad chybí jen zdánlivě, neboť nebývalo tehdy zvykem, komponovati Benedictus ve formě samostatné věty, která by se byla přednášela po pozdvihováních, nýbrž Benedictus je zahrnuto do věty Sanctus. Slova mohou býti přidělena některému ze spodních hlasů, čímž může při pouhé prohlídce hlasu sopránového vzniknouti mylná domněnka, že tato stať zůstala sklad. nepovšimnuta. Jaké nástroje v předehrách a při doprovodu spoluúčinkovaly a do jaké míry šla jejich spoluúčast při doprovodu zpěvu, se nedovídáme pro nedostatek příslušných poznámek, nebot generalbasový part Rybnického jest proti onomu Kozelského úpině bez poznámek. Porovnání těchto 2 mší vede nás ale ještě k jednomu poznatku, tofiž pokud jde o způsob zhudebnění mešního textu. Oba skladatelé rozdělují si každou liturgickou část na několik oddílů, změnou taktovou od sebe odlišných. Tyto oddíly mohou býti bud pro sebe úpině uzavřeny, anebo jsou spojeny přetažením závěru do oblasti nově voleného faktu. LI Rybnického se skládá na př. Gloria ze 3 oddílů: Et in terra C-, Qui tollis (~ se závěrem v 3,12,
v němž začíná Quoniam. Oproti tomu má Kozelský toto rozdělení: Et in terra £~ 4 v., Laudamus e 2 C., Gratias 3/2 Tutfi, závěr přetažen do C,' Domine Deus,
Domine Fili 2 A., B., Jesu Christe Tutfi, Domine Deus Agnus Dei 4 v., Filius Patris 3/ 2 Tufti, Qui tollis C, 2 A. B., Miserere 3/2 Tufti, závěr přetažen do r Qui tol‑
lis 2 T., Miserere 3/2 Tutti, závěr přetažen do (~ Quoniam B. s., Ten. s., C. s., Jesu Christe Tutti, Cum sancfo Spiritu 3/2, Amen °. Přes to není rozdíl v délce obou
skladeb příliš nápadný; Gloria u Rybnického čítá 146, u Kozelského 160 taktů, nepočítali jsme ovšem 27 taktů, které připadají na symfonii u Rybnického. --Vzhledem k větší složitosti skladby Kozelského můžeme tuto tedy považovati za mladší práci, fřeba že se v ní nemluví o nástrojovém doprovodu. Také je Kozelského mše v hlasových svazcích zapsána jako číslo poslední, a sice Touže zběžnou rukou, jako zápisy předcházející. Na druhé straně nesmíme přehlédnouti, že pořad zápisů nemůže ještě tvořiti důkaz pozdějšího vzniku skladby, nebot po prvých 2 mších koncertujících následují LuyTonovy lamentace, tedy skladba ne-sporně starší. I když připouštíme, že vývoj nepostupuje vždy přímočarně, nemění to nic na celkovém poznatku, že skladba generalbasová, která se dostala k nám již v 2. desítiletí XVII. stol, byla našimi domácími skladateli ihned přijata a ve vlastních pracích uplatňována.
Prof. Dr, Bohumír Cyril Petr: Principy melodické stylistiky. chorální.

V otázce nejoficielnějšího zpěvu církve pocitujeme u nás stálý ještě nedostatek jak studia, tak příruček. Dotýkám se dnes alespoň poněkud obšírněji mono-grafického řešení specielní otázky stylistiky v melismatice gregoriánských me‑
B Náš rkp. označuje totiž Rybnického jako opata kláštera v Kladrubech. Seznam benediktinů kladrubských nalézá se v museu města Plzně pod č. 118 a nese název „Liber manuscripfus diversas memorias celeberrimi monasferii Kladrubiensis O. S. B. oomplectens”. Odtud víme, že Jakub Kryštof Rybnický z Chřenovic, rodák z Roudnice, vstoupil 15. srpna 1623 do řádu benediktinů, r. 1624 byl vysvěcen a dne 8. března 1627 stal se již opatem v Kladrubech. Zemřel 2. srpna 1639 v Řezně, kde dlel na návšfěvě.