viti pro zpívanou mši svatou všecky 4 proměnlivé části: introit, graduále, offertorium a communio.
Vše tak, jak Motu proprio Pia X. a Apoštolská konstituce Pia XI, závazně po-učuje. Co tu možností hudebního projevu! I varhaníci mohou tu nalézti vhodné motivy pro svou slavnostní předehru a dohru. Velké chrámové sbory necht rozvinou krásu pravé církevní hudby, t. j. polyfonie, menší nechi ve výběru mešní skladby i částí proměnlivých projeví svou oddanost Církvi tím, že svévolně neporuší jejich zásad o zpěvu posvátném. Aby i k činům připojily se vzájemné oběti, projevované ostafně i častějším cvičením zpěvů, nechf se při těchto shror mážděních konají kostelní sbírky pro účely liturgickou nedělí propagované.
Jistě že Obecná jednota cyrilská radou i skutkem vyjde všem dotazům, přáním vstříc, aby se podařila dobrá věc, hodná námahy a obětí.
Aby nezůstali opodál ti, kdož nenbají pěveckého sboru nebo dovednějšího varhaníka, a přece by rádi také měli liturgickou neděli, postará se O. J. C. o účast některé farní jednoty cyrilské. Právě tak, v dohodě s pořadatelstvím liturgického týdne z Emaus, doporučí ochotné, liturgii a posvátný zpěv milující kněze, kazatele.
Závěrem nastíním rámcový pořad liturgické neděle.
1. V předvečer, v sobotu:

Píseň před kázáním a po kázání.
1. Promluva na širší téma liturgické, na př. Církevní rok a jeho krásy. iI-čast křestana na životě Církve. Liturgie a dnešní doba. Sociální síla liturgie a p.
2. Zpívaná litanie k českým patronům (jediná, pro nás schválená z Čes. kancionálu).
3. Eucharistícké písně z Čes. kancionálu. Svátostné požehnání.
4. Na rozchod — nejstarší česká píseň s původním nápěvem: Hospodine, pomíluJ ny!

II. V neděli dopoledne:

1.	Píseň před kázáním a po kázání.
Druhá promluva na zvláštní témata o liturgii, se zvláštním zřetelem ke mši svaté a užitku z ní.
2.	Zpívané Ásperges, při jehož žalmu a odpovědích zpívají také všichni věřící.
3,. Mše svatá zpívaná s asistencí. Zpívá lid a sbor.
4.	Svátostné požehnání s hymnem Pange lingua.
5. Na rozchodnou: Modlitba za vlast na slova Beneše Třebízského od J. B. Foerstra. (Z Č. k)

III. Odpoledne --- neb večer:

1.	Jako v sobotu: 3, promluva na téma o posvátné hudbě, na př.: Liturgický zpěv a lidová píseň duchovní. Proč církev zpívá? Jak zvelebíme posvátný zpěv a hudbu a p.
Slavné nešpory za zpěvu chrámového sboru, po případě, kde by se to nehodilo, lidové nešpory (mariánské nebo k N. Svátosti z C. kancionálu). To proto, aby se lid z množství lidových a snad časově odůvodněných pohožností odpoledních vrátil k lífurgickým nešporám, po staletí u nás oblíbeným, dokud josefinismus nedal převládnouti náhražkám.
Svátostné požehnání s písněmi adoračními dle doby.
Na rozchod liturgické: Ádoremus a Laudate (Ž. 116), případně česky. Za příznivých poměrů lze program bohatěji rozvinouti.
Tam, kde poměry ukážou slibnou budoucnost posvátného zpěvu, necht liturgická neděle vyburcuje všecky jeho milovníky, aby se semkli v pe,,mou

12