58

V těchto příkladech jsou tedy epenfhetické noty velmi zřejmé. Epenthese penultima může býti tvořena; ale i také větší neumovou skupinou. Na příklad:

b)	Akcentovaná epenthese. Vzniká podobně jako penultima: připojením krátkých předposledních slabik, ale místo akcentů na skupině neumatické odpovídající této předposlední slabice, je tento kladen z rythmických důvodů zpět na jednu notu epenthetickou. Příklad:
4	J	1	

						
in - tér	—	e -	ni	pro	clí:	-	ni	

					li	
au -	dí	-	tum	tu -	um
i	et	I
ti	-	nu	-		
c)	Epenthese recitační. Celý tenor může býti epenthesí:

stAn	tele
rprnMellckj I~noi		

					
ve -	ni	-	te	den - lep	et	v - tli - ~~	le	Uli	-	mi	I,IIIII	
d)	Epenthese eufonická čili spojovací. Tvoří ji ty noty, které jsou připojovány k melodii proto, aby příjemněji a lehce usnadnily spojení slabik nebo celých skupin. Protože toho specifikum má svoje zvláštnosti a případy v modifikaci dieretické, vznikající dělením, uvedeme příklady a zmíníme se o tom, až při problému chorální dierese samotné.
Epenthese liquescentní bývá obyčejně redukována na epenthesi předcházející a zmíníme se o ní rovněž později. (Srov. zatím Paléog. mus. díl II., 72 a dále).
Epíthese a epithetické noty jsou v liturgických melodiích velmi časté. Rozeznáváme tu alespoň 2 skupiny: