CYRIL

vodem varhan. G dur - 34 - Con moto, festivo. S. Veni, Creátor Spiritus. (Pro čas svatodušní.) A capella. C dur - 3 4 - Moderato. 9. O salutaris hóstia. (O Božím Těle.) A capella. Es dur - C - TranGuillo. 10. Adóro te. A capella. C dur - C - Moderato. 11. Ave Maria. A capella. E dur - C Moderato. 12. Pange lingua. B dur-C - Sostenuto. A capella. Komp. r. 1917.
op. 55 Sérénade. Pro housle s průvodem klavíru. (Příteli Emilu Seidlovi.) B dur - 214 - Allegretto, poco moderato. Komp. r. 1913.
op. 56. Deset „Chvalme Těla”. (Pange lingua.) Pro smíšený sbor s průvodem i bez průvodu varhan. Český překlad V. Dostála - Lutinova. - Obsah: 1. D dur - C - Mírně. S průvodem varhan. 2. F dur - C Mírným pohybem - a capella. 3. H moll 3 4 - Mírně a capella. (Prokomponované všecky sloky.) 4. A dur - C - Zdrženlivě - s průvodem varhan. S. B dur - C - Mírným pohybem - a capella. 6. As dur C Zdrženlivě. S průvodem varhan. 7. D dur - C - Zvolna, slavnostně - a capella. 8 B dur - C - Zdrženlivě - s průvodem varhan. 9. D moll - 3j2 - Pohyblivě (prokomponovány dvě sloky: „Svátosti té” a „Cest a chvála"). 10. D dur - C Zvolna (Vánoční) - s průvodem varhan. Sbírka vydána v r. 1922, ale jednotlivé skladby mají svůj vznik již dříve (viz rukopisy odd. Zvěstuj Těla a Pange lingua).
op. 56. č. 1. Píseň (Zafuká píseň ~u dveří) Pro mužský sbor čtyřhlasý na slova Jar. Vrchlického. (Věn. smíchovské »Sestnáctce=) D dur - 214 - p. Mírným pohybem. Vyd.r.1913.
op 57. Quatre Duos instructiifs. Skladby pro dvoje housle. Obsah: I. C dur - C - Allegro. 11. G dur - 3/4 - Con moto. III. (třetí poloha) D dur - C - Allegro moderato. IV. F dur C - Allegro con spirito. - Finale. Komp. r. 1916.
op. 58. Dvacet tři pohřebních zpěvů pro smíš. a mužský sbor bez průvodu. Obsah-. 1. Spi dítě milené. (Slova J. Svoboda.) Pro sopran, alt a bass F dur - 3,'4 - Zvolna. 2. Jdiž, dítě již. Pro s. a. b. B dur - 314 - Vážně. 3. Přes vršiny hrobu tvého. (U hrobu.) Slova dle J. Janaty. Pro s. a. b. D dur - C - Klidně. 4. U hrobu manžela a otce. Pro s. a. b. Es dur - C - Zvolna: 5. U hrobu. (J. Janata.) D dur - C - Zdrženlivě. Pro s. a. b. 6. Při pohřbu dítka. (Jdi, duše vyvolená!) Pro smíšený sbor. A dur 314 - Mírně. 7. Při pohřbu pacholete. (Srdce matky svírá hoře.) Smíšený sbor. H moll - C Zvolna. 8. Nad rakví mládence. (Sladce dřímej v lůně matky.) Smíšený sbor. Es dur - 314 - Lento. 9. Nad dívkou. (Nezemřela.) Slova Jos. Baštecký. Smíšený sbor. G dur - C - Smutně. 10. Při pohřbu panny. (Zhasnul život dcery milé.) Smíšený sbor. C dur - 34 - Mírně. 11. Nad rakví manželky a matky. (S Bohem ti dávám.) Smíšený sbor. As dur - C - Zvolna, vroucně. 12. Při pohřbu manžela a otce. (S Bohem, dítky milé.) Smíšený sbor. A moll - 3 4 - Adagio. 13. U hrobu - všeobecná. (Slova J. S. M.) Pane všeho stvoření. Smíšený sbor. Es dur - 3'4 - Vážně, neseně. 14. U hrobu všeobecná. (Ach, tmavý_ již hrob.) Smíšený sbor. C moll - 314 - Vážně. 15. Všeobecná pohřební (Slova P. Fr. Zák T. J.)_ Zmírá símě v zemi! Smíšený sbor. B dur - 24 - Zvolna. 16. Všeobecná. (P. Fr, Zák T. J.) Blahoslaven, který doufá. Pro tři mužské hlasy (I. II. tenor, bass.) Es dur -C - Moderato. 17. Všeobecná. (P. Fr. Žák.) Kuka Páně dotkla se mne. [. 11. tenor, bass. G dur - C - Vážně. 18. Nuže, tedy s Bohem bud! (Slova Fr. Kozák.) Pro I. II. tenor, bag. As dur - C - Klidně. 19. Již odpočívej v pokoji! (J. Janata - V. R.) (Mužský sbor I II. tenor, I. II. bass). B dur - C - Zvolna. 20. Z žití mého pozemského. Mužský sbor. D dur - C - Zvolna. 21. Hrobe tichý, hrobe tmavý! (Dle J. Svobody.) Mužský sbor. E moll - C Zdrženlivě. 22. Srdce naše, ach, se rmoutí. Mužský sbor. Es dur C - Vážně. 23. V libém dřímej spánku. (U hrobu.) Podle staré písně pohřební. Mužský sbor. As dur - C - Smutně, vážně. Písně tyto vznikaly porůznu již dříve, souborně vydány v r. 1916.	(Příště dále.)

DR. E. TROLDA
O skladbách J. D. Zelenkových,
jmenovitě o jeho melodramatu d e s. V e n c e s 1 a o.
n	(Příspěvek k dějinám české církevní hudby z počátku XVIII. stol.) (Pokračování.'
`..iolyfonikové oproti tomu ještě rádi píší v moll toninách, snad zde působily nějaké asoci‑
ační představy, že kontrapunkt jako staré umění jest více spiat s měkkým tónorodem.
Také v naší opeře je jedna z nejumělejších kontrapunktických arií, č. 26., psána v moll.
Stoupající záliba v dur je také vysvětlitelna tím, že nebylo zde třeba větší přeorientace
59