1930 —	— 32 —	— Cyril

Dne 27. února 1930 zemře] v Praze XI. jeden z nejvýznačnějš ch českých varhanářů, dlouholetý člen výboru O. J. C. a ,ředitelství ltřesfanslté Akademie, p. Emanuel Štěpán Petr. Narodil se 25. prosince 1853 v Opočně. Vyučil se u Jiráska v Dobrušce, později pracoval v Praze u Schifnera, Eisenhuta ave Vratislavi. Rolcu 1882 zařídil si vlastní dílnu a vyvinul ve svém oboru velikou a zdárnou činnost. Sám byl ladičem a intonatorem vvnikajících kvalit, takže stroje z jeho dílny vyšlé jsou z nejlepších jak po stránce technické, tak zvukové. Každý rejstřík má svoji charakteristiku a do celkového rámce výborně zapadá. — O spolehlivosti mechaniky neiřeba se šířiti, jef všeobecně známa a oceňována. Měl to nemalé štěstí, že ve svém závodě dovedl kol sebe seskupiti a do poslední chvíle udržeti si pevný, odborně dobře školený a spolehlivý kádr montérů, kteří s ním vytrvali v dobách dobrých

Cyrillo-Methodějská knihtiskárna V. Kotrba v Praze. --Nákladem Obecné jednoty Cyrilské.

bohatšího katolíka, jakož i dodatek uplacen sbírkou. V korunách by to bylo asi za půl millionu Kč. Tedy obnos veliký. Stavěny byly od firmy George K i 19 e n and S o n v St. Louis. Firma je nyní americká, ale původem německá. Mají tři oddíly: Jedny varhany jsou v ochozu kol hlavního oltáře, jsou to úpiné varhany s třemi manualy, o nichž mi byio řečeno, že je možno na ně hráti na místě, ale také od hlavních varhan, které jsou na kůru, vzadu v kostele. Všecko spojení ve varhanách je elektrické. Noviny všechny přinesly zprávu o těch varhanách, ale nebylo io tuze spolehlivé, udávaly na příklad délku drátů každé jinak, některé i více tisíc mil, což — co na tom záleží? Jisto jest, že se jak drátů tak elektromagnetů potřebovalo veliké množství. Tyto první varhany jsou pro průvod zpívajících v presbytáři, a mohou tedy býti hrány též od hlavního stroje s kůru, na manualu dolejším, zvaném Chancel Manual, a také odtud i rejstříkovány, jedním tím manuálem pomocí rejstříků jsou ovládány jich tři manualy. Varhany na kůru mají pět manualu se 106 jak se říká z*~jícími rejstříky, k tomu 30 pedálových rejstříků, je součet 136 znějících rejstříků. Přidej 3 tremola, 33 spojek, různé kombinace, crescenda a sforzata, expression, dále vypínače — až jde hlava kolem, nu za tolik peněz něco může být. Třetí varhany je tak zvaný echo ergan; ovládány jsou od hlavních varhan a jsou vysoko nad nimi jaksi na galerii, s 23 jemnými rejstříky a osmi pedály, tedy 31 rejstříků. To je jen krátký popis obrovského stroje, pro širší veřejnost podaný, podrobnosti jsou udány ve zvláštním pamětním spisu. Disposici podáme příště.	R. B. M.
Zvony.	Zvony.
Skola pro zvonaře státr.ě uznává zřízena byla v Němecltu a to v Brillonu ve Vestfálsku. Je tam osvědčená zvonařská firma Jindř. Humperta-~-l;o]u možno navštěvovGti osobr.ě, nebo se zúčastni,i písemného kursu.
ZPRÁVY O ÚMRTÍ.	•

i zlých, takže práce udržovala se neustále na vysoké
úrovni. Celkový počet strojů varhanových všech
velikostí a soustav dostoupil čísla 351;	poslední
opus doltončují samostatně monteři sami. Z nejzná‑
mějších varhan Petrových uvádíme : varhany karlín‑
slté, plzeňské, kroměřížské, u sv. Ignáce, vinohrad‑
ské, u sv. Jiljí, sv. Jindřicha, klatovské, žižkovské,
domažlické, horaždovické.	Postavil řadu strojů i
v jiných městech a místech Cech, Moravy, Slezska
a Slovenska. Prónikl i za hranice, do bývalého rus‑
kého Polska a Haliče, kam před světovou válkou
dodal celou řadu strojů, ba až do Vladikavkazu
stavěl 12rejstř. stroj. Brázda, jakou vvoral ve svém
oboru, je značné hloubky, práce trvalé ceny umě‑
lecké a svou činností postaví] si pomník trvalé ceny.
R.ip.
Dne 18. ledna zemřel v klášteře benediktinů v Solesmes ve Francii jeden z nejvýznamnějších pracovníkú na obnově gregoriánského chorálu a badatelů o chorálu Dom André Mocquereau, který nedávno při svém zlatém kněžském íubileu byl vyznamenán zvláštním požehnáním sv. Otce. Mocquereau narodil se 6. června 1849 v La Tessoualle u Choletu, vzdělal se v Paříži a vstoupil r. 1875 do řádu Benediktinů v Solesmes, kde se mu stal Dom Pothier učitelem chorálu. Jeho zásluhou bylo založení a vedení aPaléographie musicalee, v níž vy-dávány nejslavnější rukopisy chorálu ve faksimilech s případnými odbornými články; vyšlo 14 dílů. Dom Mocquereau pracoval na vydání nových knih chorálních, které vvšly z pečlivého srovnání rukopisů i starých tisků chorálních. Jeho hlavním dílem je =Le Nombre musical grégortena, jehož prvni díl vyšel r. 1908, druhý r. 1927. V díle tom vykládá svoji theorii o chorálním rytmu. Více pro praxi vy-dával zesnulý badatel studie zvané : >Monographies grégoriennesn články v časopisech: Révue grégorienne, Tribune de Si. Gervais atd. Doufáme, že nám bude možno vrátiti se k zásluhám největšího současného badatele chorálu. R. i. Y.
Loňského roku zemřel v Janově náhle prof. na konservatoři v Miláně G i u 1 i o B a s ve věku 55 roků. Byl znamenitým theoretikem a výborným nalcem chorálu. Psa] o něm nejen díla theoretická, nýbrž jeho průvody chorálu jsou pozoru-hodná jedno z jeho hlavních děl jest : Metodo di accompagnamento al Canto Gregoriano e di composizione negli otto modis (Tuřin 1920).
LISTÁRNA REDAKCE.	•

Václav Karel Holan Rovenský. Moje studie
o Micltnovi, uveřejněná ve »Sborníku prací k 50tým
narozeninám profesora Dra Zdeňka Nejedlého«.
(V Praze, Borový 1929), vyvolala na různých stra‑
nách přání, abych za pokračování volil ocenění díla
Holana Rovenského. Zpracování této látky mne ale
nikterak neláká, ježto v Holanovi nevidím pokračo‑
vatele Nlichny, leda pokud jde o lidovou píseň, lcdežfo
mně se jednalo o vytvoření základny, z které se bu‑
deme móci dívat na Michnu jako tvůrce velkých
skladeb liturgických, mnohohlasých s bohatým instru‑
mentálním doprovodem. Jediné v toln směru si před‑
stavuji pokračování a učinil jsem, sleduje tento 61,
již také některé přípravy. Kdo by se chtě] Holanem
zabývat, najde doplňky resp. opravy k zprávám D:a
Boreckého (Stručný přehled dějin české hudby —
v Praze 1928 str. 31, 32) v násl. spisech: Dalibor
1862 str. 74, Casopis Ceského Musea 1892 str. 517,
1895 str. 319 a- 513, Sládeček : u Paměti města Do‑
brovice ~ a Časopis katol. duchovenstva 1926 str. 625:
Dr. E. Trolda.