Cyril —	— 31 —	— 1930

mu přidati. — Zkoušky tak často, jak je možno, čím vzdělanější členové sboru, tím spíše to nahlédnou, a tím spíše i o zkoušky stojí. Z jedné vody na čisto se nevyplácí, a není hodno služeb Božích. — Nejlépe je, aby byly zkoušky určitou dobu a pravidelné; jedna zkouška tu a tam, a žádná zkouška, bude si tak asi rovno. — Zkoušky nemají býti tuze dlouhé, raději častěji, než tuze dlouho. Také dlouhá mezera mezi nimi mnoho vadí. Hoši zvláště často mají míti zkoušku, čtvrt hodiny každý den, jim docela nic ne-uškodí. Alespoň jedna zkouška týdně bud pro celý ensemble, sbor. Žádné povídání, hudebniny v po-řádku a neztrácet čas při jich rozdávání. Řiditel měj energii bez rozčilování se, a bez osobních poznámek, které třebas i dobře míněny, často chor rozbíjí: nejen dávat takt, ale také mít takt. Demoralisovaný chor je jako demoralisované vojsko. Reditel bnď vždy na místě již napřed, nepřesnost jeho se mstí: nepřesnost v době příchodu členů sboru velice škodí, ano jej i ničí. Jsou-li přestávky nutny, nemají se věnovati jiným záležitostem, je dobře, když řiditel se na ně připraví a vypiní je hudebxími zajímavostmi, neb i rozborem skladby. Zkoušky nedějte se v kostele, pokud je možno, a když to musí býti, jako někdy výjimkou, bud vždy zvláště chováním řiditele patrno, že zpívaji katolíci, ke povznesení zbožnosti, a že vědí, kde zpívají, zvláště je-li Velebná Svátost v chrámu. — Jakéhokoli průvodu se má po-užíti teprvé, když zpěváci znají skladbu tak, že by ji mohli zpívati i bez průvodu (náhledy se různí). Chyby se mají opravovati nikoli mezi zpěvem, ale teprve ke konci skladby neb oddílu. A má sbor vždy míti vvloženo, proč se to opakuje, aby nebylo mínění, že je to zbytečné týrání, Velké umění je za-chovávati dobrý humor, a nadšení. Nechut ve sboru působí demoralisaci. Dobře je podati překlad a výklad. aby zpěváci zpívajíce spolu se i modlili. Po-užíti se může knih, nebo i kněz může býti požádán o psanou neb tištěnou pomoc, neb osobní výklad. Má se často připomenouti, že je to hudba a zpěv církevní a nikoli koncertní. Chorál nemá býti za-nedbáván, a zvláště macešsky se nakládá s responsoriemi, která jsou na mnohých místech prapodivně odbývána. I to Amen, i to Sed libera nos a malo je modlitba, patří k liturgii. To je tak několik myšlenek. Znaje poměry, vím, že některý zejména venkovský řiditel kůru si povzdychne, že — inu, ono se to hezky povídá a píše, já jsem dobré vůle, ale jsem rád, když mi někdo na kůr přijde. Zpěváků ubývá, ano není. O tom zase někdy jindy. Jenom malou poznámku k tomu: Tvoření sboru vezme i léta, a obětavost toho, l do to svede a udrží, snad není ani možno dosti oceniti. Pisatel článku mél příležitost ve 4 zemích s třemi různými jazyky v tom oboru pracovati, a proto ví, co píše. A je to také pro útěchu těch, kteří, anebo kterých se to týká. Ale — vytrvalost, a to veliká, přece někam povede, a velice často i k vítězství, a to i na nejmenší osadě.
VARHANY

Jak na jiném místě se zmiňujeme, zemřel před nedávnem známý vynikající český varhanář Em. Š. P e t r. Jeho smrtí firma zaniká, ale ujímají se ji bývalí dlouholetí vedoucí
1113a montéři a bude svou činnost vyvíjeti pod jiným jménem a správou, na což si dovolujeme interessovanou veřejnost upo‑

zorniti. Protože v posledních letech se věnuje za hranicemi zvýšená pozornost modernímu varhanářství a je přímo nutný styk varhanáře s praktickým hudebníkem, vedení nové firmy zvolilo si za hudebního poradce varhanního virtuosa Jos. T r u m p u s a, prof. varh. kursu O. J. C., který bude vyřizovati všechny záležitosti týkající se dodávek všeho druhu. Nová firma vynasnaží se pracovati co nejdokonaieji a nejrychleji s pilným příhledem k moderním vy-moženostem tohoto odvětví uměleckého průmyslu, aby pokud možno, byl udržen krok s varhanářstvím zahraničním.
Ústav pro stavbu varhan na Technické
vysoké škole v Berlíně postavil zkušební stroj, na němž pomocí tří rejstříků je znázorněno rozličné ladění, temperované, střední a matematicky čisté. Yíšfaly jsou zařízeny tak, aby mohly býti laděny z dálky t. j. aby nemusila se jich při ladění dotýkati ani ruka ani nástroje ladící, čímž nepovstane ani oteplení ani jiná porucha blízkostí ladiče. Toto zařízení umožňuje zjištění výšky tónu s největší jistotou, tak že přesné určení theoretického počtu kmitů lze zjistiti až na stotiny Aitů. Ovšem bylo třeba sestaviti čítače kmitů, jehož pomocí lze libo-volnou periodu změniti až na stotiny sekundy. Pokusný tento stroj byl zhotoven ke zjištění zákonů hudební akustiky, jak o tom jedná zpráva Sjezdu pro stavbu varhan odbývaném r. 1928 v Berlíně. Současně jest pokusný ten stroj výbornou učebnou pomůckou pro exaktní provedení temperatury ladění. Mimo to slouží k důkazu psychologického zjevu splynutí intervalů akordů a všeobecných podmínek libozvuku v hudbě. — Současně se oznamuje, že byl na jmenovaném Ústavu zaveden zkušební řád k získání titulu diplomovaného inženýra pro stavbu varhan. Hlavní práce musí býti vypracována na ústavě samém, na němž třeba odbýti také delší praktický kurs ze všech oborů stavby varhan. První kandidát tohoto oboru započal již práci k získání uvedeného diplomu. Jmenovaný ústav jest spojen s ústavem pro akustil,u v prostoru a stavbách, pro nauku o zvonech a stavbu chrámů a jest opatřen všemi pomůckami pro badání v uvedených oborech. Ústav je dílem řiditele ústavu profesora Jana B i e b I e.
Dopis z New Yorku.
Nové varhany. V katedrále sv. Patrika v New Yorku na páté Avenue byly postaveny nové obrovské varhany, které se počítají mezi největší na světě. Slavně je posvětil sám J. E. nejd. p. kardinál Patrik Hayes po svém návratu z Říma, a svěcení bylo dne 11. února večer o 8. hod. spojeno s duchovním koncertem a končilo požehnáním. Na varhany koncertoval Pietro Yon poctěný titulem čestného varhaníka vatikánského, veliký umělec. On jediný má ten titul, a to pro své veliké umění. Přednesl mimo jiné fantasii a fugu J. S. Bacha do C moll, dále Allegro z druhé sonaty od F. de la Tombelle. Dále účinkoval katedrální smíšený i mužský sbor; smíšený sbor má soprany a alty hochy. Také sbor katedrální vyšší školy. Některá čísla byla 1 s velkým orchestrem. Pisateli nejvíce se líbilo známé Hallerovo Coenantibus illis, které bylo zpíváno od mužského čtyřhlasého sboru, a baryton solo. Ta skladba je hodna doporučení, a měla by často býti zpívána, kde poměry toho dovolují, je to unikum. Ale lepší je původní skladba, než tato arranžovaná pro mužské hlasy a baryton. Původní je šestihlasá, totiž sopran, alt a mužské 4 hlasy. Jedna z nejkrásnějších ryze církevních skladeb, které kdy byly vydány. Řeč při slavnosti měl Msgr. Lavelle, farář katedrální osady, a po něm J. E. kardinál. Varhany stály 250.000 dollarů a stavba jejich byla umožněna odkazem jednoho