64	C Y R l 1	1929
Výroční zpráva
o Varhanických kursech Obecné jednoty Cyrilské za rok 1928-29.
Y
ro varhanické kursy byl letošní rok velmi kritický, ba možno říci nejnepříznivější ze všech, pokud kursy trvají. Po prázdninách byla nám ohlášena výpověd z dosavadních velmi vhodných vyučovacích místnostní v klášteře uršulínském, kde varhany byly úpině isolovány a celodenní hra nikoho nerušila a kam jsme si značným nákladem dali přenésti náš cvičný stroj a zakoupili i pedálové harmonium. Výpovědi dostalo se nám prý na základě řádových předpisů, jimž jsme se musili s těžkým srdcem podvoliti Radost naše,. že konečně jsme našli vzorné místnosti, trvala pouze rok. Nastala pak honba za novými místnostmi, při níž i předseda, vysocedůstojný pan prelát Wiinsch zakusil s námi dosti starostí a pochůzek a jehož účinné přímluvě se konečně podařilo, že nám byl J. M., panem opatem Vykoukalem propůjčen kůr v kepli sv. Kosmy a Damiana na Slovanech, kam jsme si smělí přenésti ústavní varhany. Mohli jsme započíti s vyučováním hře na var-hany teprve 15. února. Pak nastaly velké zimy, jimiž také trpělo vyučování v nevytopené místnosti (kamna tam sice jsou, ale nebylo topiva) Theoretickým předmětům vyučovalo se mezi tím v Jednotě katolických tovaryšů na Anenském náměstí
Všech posluchačů je letos 29• — 21 jich navštěvuje všechny předměty, 8 pouze var-hany. Proti loňsku máme tedy značný úbytek, zaviněný právě tím, že se nemohlo vyučovati hlavnímu předmětu, hře na varhany. — Docházka je dosti slušná, pořádek též; výsledky celkem lepší, než loňského roku, v některých případech však, bohužel, též dosti slabé. Záleží to na větším či menším nadání jednotlivců a hlavně na jejich píli Finančně však nejsme letos soběstačni. Kdežto loni byl přebytek, nestačí letos školní plat ani na honorář učitelům. — Průtahy s úpiným započetím vyučování zavinily, že několik dobrých posluchačů loňských již nepřišlo a z nových během oné kritické doby 4 z kursu vystoupili. Tof tedy celková bilance. Méně příznivý její stav nás však neodradí, nebof doufáme, že po zlých časech přijdou zase lepší a že se krásná doba, kdy bylo na kursech až 60 posluchačů zase vrátí. Kdybychom měli s t á l é a v h o d n é místnosti a kdyby bylo možno celou věc p e v n ě zorganisovati, domníváme se po víceletých zkušenostech, že by varhanické kursy mohly tvořiti velmi pozoruhodnou složku v našem církevněhudebním životu. Dopomáhejž nám k tomu Pán Bůh!	V. Ř í h o v s k ý, t. č. správce kursů.
Dr. E. Trolda:
O skladbách J. D. Zelenkových,
jmenovitě o jeho melodramatu de s. Venceslao.
(Příspěvek k dějinám české církevní hudby z počátku XVIII. stol.)
(Pokračování.)
rte Dukátovy, stylově jim zcela podobné, poukazují na italský vzor svým označením
jako mkantátya. Avšak Dukát přináší ještě něco, čím nás skutečně překvapuje : poslední arie každé kantáty je pracována kontrapunkticky. Snahy po malých imitacích mohli jsme sporadicky zjistiti také u Plánického, zde se nám však předvádějí celé fugy. Fugovitá práce bud zahrnuje do sebe i solový zpěv, anebo lemuje jej, ponechávajíc mu možnost zcela neodvislého vývinu. Ze v exposici se podepírá již prvý nástup thematu kontinuem, nikoliv basso sequente, jest zjev, který lze sledovati i na sborových pracích z počátku XVIII. stol. a nalézá svoje vysvětlení ve vlivu homofonního stylu, který vše chce doprovázeti generalbasem, — je viděti, jak pořád oba směry na sebe působí. Bez tohoto basso continuo začíná exposice 2. arie 4. kantáty, patrně proto, aby se jím nezastřelo druhé thema ; fuga je totiž zpracována na dva subjekty. Vniká-li takto kontrapunkt do homofonie, a ještě k tomu do arie, kterou považovala homofonie za svoji doménu, je to pro ni po stoletém zápasu těžká porážka.
To se stalo v době, kdy již začíná skládati Zelenka, — na čí stranu se přidá ? Dosavadní životopisci jeho nám sice vykládají, že byl znamenitým kontrapunktikem, my si však