66	C Y R I L	1928

Hvězda hoří u záři zlaté, na nebeské výšině, pastýři, kam pospícháte v této noční hodině ?
"

jako růže spanilá,
dcera zrodu Davidova, čistá Panna Maria.

Do Betlema k Spasiteli, v chudých jeslích spočívá, ráj se Jemu hoří celý, hvězda nebes zářivá.
Spěšte s námi, bratři milí, do betlemské krajiny, andělé nám oznámili, nebeské ty noviny.

Hle, noc tmavá v den se měni, zvěstuje nám lásky div,
pro své svaté narození,
Kriste, bud' nám milostiv !

Vladimír Hornou :
WnočflÍ Izolet41.
Matička ho v lásce chová,

Jubileum „~u propria” papeže Pia X.
ne 22. listopadu 1928 bylo tomu 25 let, co sv. Otec Pius X. vydal slavné svoje Motu proprio, kterým stanovil zákony, jimiž se má říditi hudba církevní, aby pině vyhovovala svému účelu.
Svatý Otec Pius X. ve svém zákoníku shrnul a jasně vyslovil, co věky před tím na poli církevní hudby vytvořily.
V jeho aMotu propriu« uzákoněno bylo, co již od let sedmdesátých minulého století v mnohých zemích, také v naší vlasti, jednoty Cecilské, Cyrilské, sv. Řehoře, nebo jak podle místních poměrů nazvány, podnikaly na očistu hudby církevní.
Motu proprio papeže Pia X. vyvolalo nové nadšení pro liturgický zpěv, zájem pro polyfonický zpěv ~ capella, ono však dalo také podnět k novým dílům, nevyhýbajícím se směrům soudobým, pokud lze je srovnati s důstojností a svatostí hudby církevní.
Co bylo vykonáno jinde, stalo se i u nás. Jest třeba na této cestě pracovati dále.
Nedá se upříti, že mnoho neblahými poměry předválečnými a válečnými bylo, ne-li zcela zničeno, tož aspoň velmi pokaženo. Mnohé dobré sémě s nadšením druhdy zaseté, zarostlo trním.
Hudba církevní, toto kvítko rajské, neozývá se všude ve své ryzosti a čistotě, jak by bylo záhodno, mnohdy z neznalosti a nevšímavosti a lhostejnosti dává se přednost nicotnému pozlátku před ryzím zlatem.
Nové naší generaci třeba připomenouti opět Motu proprio sv. Otce Pia X., v jehož šlépějích na poli hudby církevní kráčejí jeho nástupci jak sv. Otec Benedikt XV., tak i panující papež Pius XI., čehož dokladem jest poslední jeho list při velkém sjezdu Cecilské lednoty italské v Rímě roku letošního.
Aby všichni naši cyrilisté poznali slavný zákonník hudby církevní, kterým jest se jim říditi, uveřejníme znovu k jubileu jeho i našemu znovu úpiný text jeho, jako to učinilí již jiné listy pro církevní hudbu na př. polské listy.