Strana 60	C Y R I L	Rok ] 927 vše
	náh	slávu získal varhanám svou znamenitou hrou Václav Forst, regenschori od sv. Václava
	jen	v Praze III., jenž v r. 1723 na ně hrál před císařem Karlem VI.16) Jinak o tamto Forstovi
	kéh	nevíme nic, jmenovitě nebylo po něm dosud nalezeno žádných skladeb. Vynikal patrně
	by],	pouze jako varhanní virtuos, jehož přizvání do dómu sv. vítského trpce musel pocítiti tehdejší
varhaník Tobiáš Arnošt Lichre, jenž asi pro pokročilý věk —čítal tehda 76 roků věku
	se,	svého — nebyl více schopen podobného výkonu. Lichre byl jmenován varhaníkem již
	ved	v' r. 1681, "g) tedy v době, kdy žil ještě jeho předchůdce, Karel Capellini (varh od 1665
do t v červenci 1683).") Po Lichrovi hráli ještě na varhanách tito jeho nástupci: Jan
	neb	Antonín Tadeáš Górbig (1727--1737), František Matern Fischer (1737—1748) a Jan Křtitel
	iest	Wolf, °) za jehož působení je stihla katastrofa: při obléhání Prahy Prušáky v r. 1756 stal
	Kdy	se dóm terčem nepřátelské střelby, kterou byl způsoben požár, jemuž padly za oběf.
	inve	V pohnutých dobách válečných si sotva kdo uvědomil, že zničení varhan má nějaký
	sitiv	význam a proto sympatisujeme s kanovníkem Bartoněm, jenž ve svém -Phosphorus auctus«'9)
	gick	želí této ztráty vřelými slovy : yOrganum multorum millium, quod piae memoriae Ferdi‑
	men	nandus I. (!) caesar et Bohemiae rex posuit, organum, inquám illud in haereditariis augustae
	rovr	terris tam in pictura, incrustatione, arte statutaria et tubis ex stanno anglico factis, magni‑
	dop	tudinis et latitudinis ingentis in medio ecclesiae chori superiori locatum, nulli secundum,
quando illud vindicare in humanas vires minime cadere posuisset, voracibus flammis per‑
	mě14	missum est, ne vestiaio quidem, si aliquod stanni libras ex cinere erutas excipias, reliquo«
v r.
SnaC
nás
	česk	Jar. Václav V a c e k (Teplá)
	z °R	Norbert Kubát sen. *) z Bi
	mon	Mistra Kubáta možno karakterisovat jako člověka dvěma slovy: »krásná dušen, zajisté
	stroj	i piná ušlechtilosti, obětavosti, zbožnosti a oddanosti do vůle Nejvyššího, jež vedla jej př~
	mihl	neúmorné činnosti umělecké často i na trnité ce tě životní	6
	v ně	Při letc~ní jeho a vzácné choti 50leté činnosti pěvecké a dirigentské připravil obě-'1:i
	varhí	chrámový sbor plzeňský krásné překvapení květinovými dary, ověnčením varhan, zapěi jel
	nástl	zajímavou slavnostní mši do E dur a pan arciděkan Havelka promluvil v řeči své o tter
	kdy	malých zásluhách tohoto vzácného umělce a člověka.
	místo	Snad se přítel můj drahý nebude na mne horšiti, uvedu-li několik slov jeho z vlas,
	podrr	ního dopisu, v němž psal mi též o své chorobě ?
	Walc	>Myslel jsem, že asi přijdu tam, odkud není návratu, však Bůh se smiloval a vyslyšel
	že ži	mé upřímné prosby, dal mi překonati moji nemoc ... Slávy jsem měl až dost, jenže bohužel,
	již st	kdybych chtěl jíti do pense, abych se šel pásti na louku, tof výsledek celoživotní poctivé
práce. Ale mám přeci své nejkrásnější vědomí, že jsem pracoval pro Nejvyššího z lásky
	zajist	a v důvěře. že mi nedá zahynouti.« Tato slova j oa význačným pohledem do jeho duše
	arciv(	a činnosti. Neznal oddechu, vedl k vítězství plzeňský »Hlahole za hranice, vyučoval, pra‑
	další	coval do úmoru, obětoval se jiným a zapomínal docela na sebe a svou budoucnost.
	sotva	Kubát narodil se dne 12. března 1863 v Uhlířských Janovicích, studoval s výborným
 2 rej= prospěchem na pražské varhanické škole za Skuherského a věnoval se při tom koncertní hře na housle u koncertního mistra Josefa Markusa. Roku 1832 odveden byl na 3 léta k vojenské plukovní hudbě č. 72, kde proslul jako výborný houslista a zastupoval častěji u pultu dirigentského vojenského kapelníka.
	organi;	Roku 1886 usadil se v Kolíně jako ředitel kůru a učitel hudby, odtud odešel do PIznĚ
a stal se ředitelem hudby v chrámu sv. Bartoloměje, kde rozvinul blahodárnou reformn' činnost hudby chrámové. V roce 1896 stává se proslulým sbormistrem Hlaholu˘ a pozdě]
	ě	učitelem hudby na plzeňské reálce. Hudbu chrámovou povznesl Kubát tak, že se jí obdi‑
	v >jah	vovali zahraniční mistři Griesbacher, Widmann a Dr. Weimann. V Brusselu získal »Hlahol-,
	Edition	l') »Václav Vojtěch Josef Forssf« se podepisuje na jisté skladbě v mé sbírce. Zprávu o výtečné jeho
	118, 11	hře přinesl Dlabač v aKiinstlerlexikonu« I. 413.
	haníker	16) Podlaha : »Catalogus< str. 1X.
	a lakot	171 Eitnet: »Quellenlexikon« sv. Il. str. 314.
18) Podlaha: »Catalogus« str. XVIII, XXII, XXV.
	opus, cI	19) Phosporus auctus »Editiones« XI. str. 45.
`) Jak jsme svého času slíbili, přinášíme z pera povolaného článek o vynikajícím cyrilském pracovníku. R