4	l
YRI L
V	=
ČASOPIS
PRO KATOLICKOU HUDBU POSVÁTNOU V ČESKOSLOVENSKÉM STÁTĚ.
ZÁROVEŇ ORGÁN A MAJETEK OBECNÉ JEDNOTY CVRILSKÉ ZAKLADATEL FERD. LEHNER.  REDAKTOR VACLAV MLJLLER
Redakce: PRAHA-VI. 82. ul. Štulcova ]0. — Administrace: PRAHA-II. č. 1370. Národní tř. č. 6. — Předplatné na rok 20 Kč. — Pro Spoj. St. Americké 1'50 9 .

ROČ. LIII.	ZÁŘÍ•ŘÍJEN 1927.	ČÍS. 7.-8.,
Dr. E. Trolda
Varhany v dómu sv.-vítském.
ar-	(Kus historie, vzpomínek a časových úvah.)

`ga	O varhanách u sv. Víta na hradě pražském.
skuj	% božná mysl středověkého člověka stavěla svému Bohu katedrály obrovských rozměrů,
tak obrovských, že skorem žádná z nich nebyla dostavena. Staletí minula a odkazy
předků zůstaly nevypiněny, nebof pozdější generace pod vlivem jiných proudů netroufaly si díla započatá dokončiti a pak-li se alespoň o to pokusily, spokojily se s nějakou
ffin přístavbou evšem zcela neslohovou. Teprve XIX. století se svými názory retrospektivními ujalo se vážně těchto úkolů. Dostavba kolínského chrámu je nejskvělejším dokladem těchto snah a brzo i Praha bude se moci honositi dostavbou svého před více než 600 lety založeného dómu.
Obraz Prahy byl po několik století charakterisován svéráznou konturou torsa svato‑
led		vítského chrámu, jenž korunoval táhlý hřeben, na němž stojí hrad. Teprve v posledních
20 letech se obraz změnil: vysoká, kdysi od chrámu oddělená věž ztratila mnoho na své
240.		monumentálnosti, nebof je protnuta prodlouženým tělesem chrámu a na západní straně jí vznikli dva konkurenti. Architekti dobře věděli, že dostavbou chrámu pozbude věž svého
ou- dosavadního estetického významu a projektovali proto nahražení její helmice novou gotickou špicí,`) ale zájem o zachování starých památek kázal ponechati starou helmici, pro náš dóm již příznačnou nebof zdobila věž po nějakých 360 roků.
Víc než u věže zasáhl l<onflikt mezi starým a novým do rozřešení vnitřku chrámu. Starý chrám byl totiž k západu uzavřen provisorní stěnou, která prodloužením jeho na západ musela přirozeně býti odstraněna, aby se mohla spojiti nová část se starou. jenže k této stěně přimykala se hudební kruchta, slohu pozdně renesančního, velice cenná práce stavitele Bonifáce Wolmuta z počátku 2. polovice XVI. stol. Co s touto kruchtou ? Ponechati ji, bylo by znamenalo přetnouti chrám v polovici, odstraniti ji bylo by těžké provinění vůči krásné architektonické památce. Proto se sáhlo ke kompromisu a hudební kruchta se pře-nesla, celá jak byla, do severní části nové příčné lodi.
h• Zachování věžní helmice a Wolmutovy kruchty tvoří také prejudic v otázce varhan, jejichž barokové skříně kruchtu po více než 1'/2 století zdobily. Jest pravda, že svým slohem se od slohu chrámu podstatně liší, jenže kam bychom dospěli, kdybychom žádali odstranění
1) Týž názor zastává na př. Dr. F. X. ťlarlas ve spisu >Z pokladů pražských.< (V Praze, Vilímek t. r.) Vyobrazení věže, jak si ji arch. Mocker představoval, nalézá se v Ekertových >Posvátných místech král. hlav. města Prahy.« (V Praze 1883) sv. I.