Rok 1926	C Y R I L	Strana 35
se objevil úspěch jistě nadprůměrný, nechceme-li přímo říci, že vynikající. Bude ještě dlouho trvati, než se širší veřejnost vymaní z názoru, že zahráti v kostele lidovou píseň není tak velkým uměním. Co však povídá zkušenost? Mnohý a mnohý po příjetí do kursu měl tentýž názor, který se však velmi brzy objevil býti nesprávným. Casto možno slyšeti od tak mnohého »To jsem si tak těžkým nepředstavoval«
K zahrání i jednoduché písně na varhany je třeba určité jistoty a sběhlosti, která se nedá nijak získati, než pilným a horlivým cvičením. Je samozřejmo, že i v tomto případě platí: mnoho povolaných a málo vyvolených. Všichni z těch, kdo se pi ihlásí, nevytrvají až do konce. Mnohý dojde třeba i hodně brzy k přesvědčení, že je to nad jeho síly, v mnohých případech jsou příčinou rodinné poměry, objeví se i, ale bohudík dosti řídké případy málo svědomitosti a píle i nedbalá návštěva vyučování; následkem toho nastane opožděni vůči posluchačům řádnějším, látka vzrůstá, nebof to, co bylo. zameškáno, dohání se zpravidla špatně. Jak řečeno, takovéto případy jsou řídké, ale přes to se přece objevily. Celkem však možno hleděti radostně do budoucna, vždyf kursy vykonaly z velké části to, k čemu by v mnohých případech nebylo došlo: aby si osada zajistila slušného varhaníka a slušnou chrámovou hudbu. Absolventů bývá průměrně každého roku 12—15 a mnozí z nich, jak nám známo, velice zdatně působí. Dosud jich bylo i s letošními přes 60 a celkový počet kandidátů dosáhl počtu skoro 100. Otázka varhanická je zvláště důležitou otázkou, nebo spíce by jí m ě 1 a b ý t i hlavně farním úřadům, u nichž jsme se bohužel, v mnohých případech nesetkali s náležitým porozuměním. Důležitou v té věci je otázka finanční. V někte ých případech není možno, aby ten který jednotlivec mohl býti v Praze vydržován rodiči nebo příbuznými, právě tak, jako mnohdy těžko Ize postrádati pomocníka třeba při řemesle či hospodářství. Ale takový je už běh života : Všechno si člověk musí vykupovat obětmi a dobrou vůlí. Často se pak výsledek dostaví neočekávaně. Obecná Jednota Cyrilská i učitelé kursů nevzdávají se naděje, že z varhanických kursů by mohla kdysi vyrůsti pravidelná škola pro církevní hudbu, která by jistě byla jak umění hudebnímu tak i církvi a liturgii hodně prospěšna.a Tolik úřední zpráva.

Mám za svou povinnost poděkovati všem, kteří se o zdar kursů přičinili. Prosím všechny naše příznivce za podporu kursů a to nejen morální, nýbrž i hmotnou, aby mohly kursy býti učiněny přístupny i zcela nemajetným, kteří často mají vůli i schopnost nejlepší. Jak vhodné by bylo dáti stipendium takovému snaživému jinochu! Nezapomínejme, že vždy více a více se ukazuje, že církevní hudba a její pěstění bude spočívati jen na nás, a ne-postaráme-li se o ni my, že nebude jejích pěstitelů. Proto také Cyrilská Jednota starala se o otázky, týkající se postavení řiditelů kůru. Vždy více se ukazuje, že zásady Obecnou Jednotou Cyrilskou v #é příčině hájené jsou správny. Obecná Jednota Cyrilská snažila se v jednotlivých případech intervenovati, upozorňovati úřady na potřeby v té příčině, vypracovala podle přání z různých stran náčrt smlouvy pro řiditele kůru. V otázce té pak ne-ustane pracovati ani v budoucnosti.
jako jiná léta byla i letos naše Cyrilská Jednota ve styku s cizinou, jak toho dokladem jest obsah »Cyrila,. O jejím působení zmínky byly v cizích.časopisech. Uvádíme jen na př. italský ,Bolletino Cecilianoa, vycházející ve Vicenze.
Pokud se =Cyrila týče starala se jeho redakce, aby časopis náš přinášel poučení o církevní hudbě ve všech směrech. Roku loňského podařilo se nám proti nepravidelnostem let předešlých vycházení »Cyrila« upraviti, že nyní při obtížných a velmi nákladných poměrech tiskových vychází časopis náš v pravidelných dvojčíslech, přinášeje hojně zpráv z ruchu Cyrilského doma i v cizině a několik hudebních příloh, v nichž zřetel brán zvláště na poměry naše venkovské. »Cyril« snaží se mimo tuto praktickou stránku i po stránce theoreticl<é přinášeti články z naší církevní hudby minulosti i přítomnosti se týkající, což se v dalšich ročnících ukáže tím jasněji, když se nám podaří pozvolným postupem obsah časopisu rozšiřovati, jak se již děje v roč. 52.
Také nezanedbáváme v časopise našem důležitého ruchu liturgického, jehož jsme si všímali u nás první a který nalézá vždy větší a větší pozornosti. Zajisté právem, poněvadž jest hudba jedním z oněch odvětví umění, která liturgii slouží.
Pokud se našeho vydavatelství týče, jak bylo již loni oznámeno, postavena Edice Cvrila& na nový základ smlouvou s firmou nakladatelskou a nyní po vyřízení všech právních a technických záležitostí bude možno k vydávání přikročiti. Máme připraveno Ic vydání mnoho děl našich skladatelů. Připomínám na př. Foerstrovu Glagolskou Mši, Sy-hrovu