Í l\	--‑
RI'

ČASOPIS
PRO KATOLICKOU HUDBU POSVÁTNOU V ČESKOSLOVENSKÉM STÁTĚ.
ZÁROVEŇ ORGÁN A MAJETEK OBECNÉ JEDNOTY CYRILSKÉ ZAKLADATEL FERD. LEHNER.  REDAKTOR VÁCLAV Ml)LLER
Redakce: PRAHA-VI. 82. ul. Štulcova 10. — Administrace: PRAHA-II. č. 1370. Národní tř. 6. — Předplatné na rok 10 Kč se 100°,o drahot. příplatkem tudíž 20 Kč.
ROČ. GI.	KVĚTEN-CERVEN 1925.	ČÍS. 5., 6. Dr. R. PERLÍK
)an Lohel 0hlschl~9e1 (1724-1788).
(Příspěvek k dějínám církevní hudby v Čechách.) (Pokračování)
2. Ohlschlágelovo mládí až do doby, kdy vstoupil na Strahov.
(1724—1747).
Jan Lohel Ohlschlágel ") narodil se dne 31. prosince 17241y) v Lahošti 13) u Duchcova. Z prvých dob jeho dětství a mládí víme toho tak málo, že odkázáni jsme pouze na to, co nám sám o sobě vypráví v oné, již uvedené autobiografické črtě. Dle toho učil se hudbě již ve svém rodném městě ") u jednoho dovedného mistra. Jména tohoto mistra však neuvádí. Praví pouze o sobě, že věnoval se především hře na klavíru a na varhanách, v kterémžto oboru se tak zdokonalil, že již ve 14. roce svého věku — tedy v r. 1738 — stal se varhaníkem při jesuitském chrámu v Bohosudově. Tam patrně konal i studia gymna -
11)	Užívám způsob i psaní jeho příjmení tak, jak jej nalézám v zápise matričním. Jinak shledávám jak roz'ičným způsobem jest jméno Ohlschlágelovo psáno. Tak na př. píše Dlabač ve svém Lexikonu, aOehlschlegel` a po něm tak ostatní lexikografové. Ohlschliigel sám podpisoval se všude na svých skladbách pouze řeholním jménem „Lohelius”. Originální jeho podpis spolu s příjmením znám pouze jediný. lest to podpis na jeho professní formuli, kde podepsal se piným jménem takto: Frater Lohelius Oelschlegel (!) Boi~mus Duxoviensis.
Křestní zápis zní v diplomatickém přepise takto: Den 31. Decembris hat Josef Ohlschlágel und sein weib Anna Catharina ein ehelichen sohn nahmens Franz Joseph taufen lassen, dessen rechter bath ist gewesen Joseph Strubel, die zeugen aber Joannes Hřibelt beide von Losch, Joannes Georg Torn von Straka, Maria Elisabetha Pinkackin von Kottowenka und Anna Catharina Pallmin von Losch ; 11at getauft Herr P. Matheus. (Matrika narozených farního úřadu v Jeníkově, Tom. C. k roku ]724.)
Lahošt, dnes místní osada v župě Duchcovské a téhož soudního okresu. Má podle posledního sčítání 843 obyvatel, z nich 797 německé národnosti. (StatistickG lexikon obcí v Cechách. V Praze 1923.) Německy nazývá se obec ta „Losch”. Dlabač však a po něm i jiní mnozí užívají názvu ,Loschauc. Zajímavo, že Ohlschlagel sám o sobě ve svrchu zmíněné črtě autobiografické praví, že je narozen v Duchcově. Prohlašoval se tedy za Duchcovana, jak ostatně svědčí i jeho podpis na professní formuli, Činil tak jistě u vědomí bezvýznamnosti malé vesničky, v nejbližší blízkosti Duchcova ležící. Vždy[ v době Ohlschláglova života nečítala než 49 čísel. Ves ta však připomíná se již ve 14. a 15. století jako příslušenství hradu Oseka a později panství Duchcovského, jehož držitelé během dob ovšem často se měnili. V době Ohlschláglově náleželo panství Duchcovské rodu hrabat Waldstein-Wartenbergů. (Srv. Schaller, Topographie des KSnigreichs Bóhmen, Wien, 1787 V. 138 ; Sommer, Das Kónigreich B&hmen statistisch-topographisch dargestellt, Prag 1833, I. 142; Palacký, Popis království Českého, Praha 1848, 51 ; Sedláček, Místopisný sborník historický, v Praze 1908, 496 a téhož Hrady, zámky a tvrze království, Praha 1923, XIV. 166-167.)
Míní tu ovšem opět Duchcov.