11

Roč. L.	C Y R 1 L	Rok	1924	
7	2.				
					
1~IN	II	_	v	C/- T_I				
	r á	n o:	At	ne - zmlknou ani	h v ě z d y	z á- ř í- c í,	[ani	vy -	

		710- T1 - :91"1"	l (C	- ml -	L' 1"	11_1 -	I ~II	
soké	hory, ani propasti mořské,	ani	řek	r y c h l ý	c h	pramenové.	
3.						

						
)II - XOl'X-T2X J' 11	-	}I.S2:\"	11,1- Tf,	-	I 1	-	U,~V	I' _1	-	1,1	-	
Zatím, co my pěieme,	chvály	Otci,	Sy	-	nu	i	Svatému	

ON	M-1
Duchu,

_I - ;t11š_v" A-1'_I-710C-11 - hC~c — - - Amen,	moc	chvála	[požehnání věčné
	1---- _ _	--tmo--	—

-- ---	---- -
-R---~—fin 	s 	R--~
11=1 - C-li J2' X-1 ML'/ C A,_ 11/- p2 NO) .ti='l ,V <I - iVIIY a` všecky síly	odpovídají:	Amen,
a	~
	J-<_' - (III‑
Bohu,]	Dárci
	~	a
-~-i	--mor ~~-~--	-!---!--t-~~.~---!--i	~~
pl 310 N2 ILIA, - T":A"	1-	(-I2X	_1 - - ILEI`.	_I - 11,II A;
jedinému	všelikého	dobra.	Amen,	Amen.
Text této hymny přenáší nás do křzsfanské obce proniknuté duchem Písma svatého : první dva oddíly připomínají mnoho míst ze Žalmů, všecky a zejména druhý i třetí ihned vyvolávají liturgii sv. Jana z Apokalypsy IV., 8 atd. a zvláště V., 13. 14: >A všecko tvorstvo, které v nebi jest, i na zemi i pod zemí, i v moři i na něm, slyšel jsem všecko říkati : Tomu, kterýž sedí na trůně, i Beránkovi bud požehnání a čest a sláva a moc na věky věkův. A čtyři zvířata odpvvěděla: Amen.« Srovnej i hl. VII., 11—12: Klaněli se Bohu řkouce: Amen, požehnání a oslava a moudrost a díkůčinění, čest, moc a síla našemu Bohu po věky věkův. Amen.« A ještě kap. XI., 15 atd., XV., 3, 4, XIX., 1-6.

I mimo Zjevení lze nalézti v epištolách mnoho míst, ze kterých básník mohl vyjmouti myšlenku těchto dvou period, a poslední epitheton připomíná ep. Korintským II., 12; jakubovu I., 17. Přece však výslovné chvály nejsvětější Trojice připomínají spíše proslulé P h ó s h i 1 a r o n, tradiční už v době svatého Basila (v pol. IV. stol.). Tento světec na-zývá jeho autorem Athenogena, kterého obyčejně ztotožňují s mučedníkem téhož jména
a který žil v II. století. Byla to slova: ~lwovc~~v IIazÉPa `1'6iw iai "~1710Y 11v7.va hlsov,
Žádných podobností bychom nenalezli v hymnických dílech Synesiových ani Klementa alexandrinského, jež nejsou doxologiemi, nýbrž vzýváním Krista.	(Příště dokončení:)