Rok 1923.	C Y R I L	Strana 89

nisované činnosti Distriktního Svazu Českých Katolíků v Chicagu, jednotlivec nemoh] by ničeho počít — a mají o ni nespornou zásluhu čeští kněží v městě.
Oprava písní, z nichž každá je tištěna na tvrdém papíře velikosti osmerky, je pozoruhodna tím, 3e obsahuje píseň v úpiném čtyřhlasu pro varhany, a též historické poznámky týkající se melodie i textu. Nápěvy položeny jsou spíše nízko, pro školní mládež. Harmonisace je úpině původní, a hlavní hudební zásluhou vydání tohoto. Poznámky čerpáný skoro z úpina z prací Dr. D. Orla, od něhož chtěje si vy-žádat dodatečného dovolení, proto o adresu jsem Vám psal. Celá tato práce svěřena mně. Náklad, až posud, nese Tiskárna Českých Benediktínů v Chicagu.
Některé ukázky jsem Vám už poslal, však chtěl jsem jich poslat více, ale právě v té době začal tisk váznout, takže se moje odpověd pak velmi zdržela. Bylo by mně milo slyšet úsudek znalců a praktických varhaníků — proto také jsem žádal o adresu pana Jos Kuhna ředitele kůru v Turnově, jehož články v »Cyrillue se mně pro pokročilé stanovisko za-mlouvaly.
Zprávy o jiných českých osadách býval bych mohl podat před desíti roky, tehdy jsem měl patřičný materiál po ruce --- nenadál jsem se, že bych ho mohl ještě někdy potřebovat, dnes jsem to všecko zapomněl. Život se zde nějaký udržuje podáním přineseným ze staré vlasti, a též ctižádostivější věci se konají při té latinské= — ale organisace nějaké v této příčině — jako je Obecná Jednota Cyrillská — zde není. Těžko také, jen já jediný, jako ten poslední posel Jobův jsem pozůstal, abych na Vaše laskavé přání zprávu podal...
Budiž mi dovoleno, abych jmenoval varhaníky českých osad v městě, z úcty pro jejich dlouholetou záslužnou práci, a odpuštěno, jest-li bych někoho — jako že se jistě stane — z těch, kteří jsou mimo Chicago, z nevědomosti vynechal. Jsou to: v Chicagu, p. J. Geringer, přes 50 let u sv. Václava; Quido Petrů, starší i mladší, u sv. Prokopa, kde už jejich otec resp. děd službu tuto byl zastával; Jan Voneš u sv. J. Nep.; Fr. B. Brom u sv. Cyrilla a Methoděje; pan Zídek (křestní jméno nevím) a nyní Vojt. Hovorka
u sv. Ludmily, (také jako J. Voneša ostatní, dlouho
v této službě), a Jan Sahula u sv. Víta. Mimo Chicago je mně znám p. J. J. Kovařík, varhaník u sv. Václava v Nové Praze, Minnesota, pocházející ze Spillville v Iově, kde svého času Antonín Dvořák na prázdnínách pobýval; p. Rud. Stanovský, varhaník
u sv. Jana Nep. v St. Louis, Missouri. Naposledy, ač nikoliv nejposlednějšího musím jmenovat dp. Boh. Matějů C. SS. R — jediného to — pokud vím — ze zdejších Čechů skladatele církevního. Jeho čtyři Mariánské antifony a skladby k požehnání, pro mužský čtverhlas, charasteristické a velmi hbor.vučné, vydal John Fischer &t Bro. v New Yorku. Tím není nikterak vyčerpána hudební čilost tohoto velmi záslužttého muže, který se vrak úpině obmezuje pouze na osadu kde působí a vydává své »Týdenní zprávy=. Má též mši pro jeden hlas a divadelní hry pro mládež s hudbou k svému dobru, a zkaženému vkusu českých hudebních erekcrdů= pokouší se čelit českými posvátnými písněmi, které dává přednášet pro tento účel od dvou dívek ze své osady. Šlechetný tento muž přeje našemu podniku v Chicagu, pravě, že »aspoň se něco zavede< — od jinud, že »není moc slyšet, (Otcové Redemptoristi mají v osadě Bl. P. Marie Ustavičné Pomocí v New Yorku a u sv. Václava
v Baltimore svůj vlastní zpěvník o 200 písních).
Ohledně novinek z hudebního života nelze mně nyní ničeho zvláštního sdělit. Ačkoliv první virtuosové světa Chicaga nikdy neminuli a neminou, já, sám jsa na svou osadu, nemohu jich dobře slyšet, poněvadž

se to koná v neděli odpoledne — častokráte hraje kolik velikánů najednou — anebo po večerech, kdy jsem také zaměstnán, a nebo mně není možno obětovat čas noční. Také iem si, zvlášf dříve, mnoho (lépe řečeno: všel dobrovolně odepřel, a ted nemohu. Je zde od mnoha let sympfonický orchestr zalovený Němcem Thomasem, chicagskými boháči řízený, též opera, která se probírá ze stavu uměleckosti, ke stavu solventnosti. Symfonický orchestr, koncertující každý pátek odpoledne a v sobotu večer, přehrál už ve svých ročních obdobích všecky možné skladby mnohokrát a ředitel jeho marně namáhá se dostat v prázdninových cestách svých nějakou »velkou« hudbu v Evropě -- není jí Aprý« tuto ani tamto. Z české hudby zná ředitel Stock pouze předehru k Prodané nevěstě, Vltavu a Z českých luhů, a pár symfonií Dvořákových. Jiného jsem za 8 posledních let neslyšel ani neviděl. Koncerty tyto jsou na rok napřed vy-prodány, pouze na sobotní ]ze dostat místa na gallerii. — Opera vyhazovala ty nejlepší umělce, avšak bylo mně z různých a pochopitelných příčin nemožno věnovat se návštěvám tohoto podniku, alen několik jsem jich viděl a slyše], a ostatně to nepatří rozhodně do — církevní hudby.
Vedlo by mne příliš daleko, kdybych se měl rozepisovat o různých zjevech hudebního života chicagského — snad jindy.
Ohledně stavu církevní hudby u jiných národů ve Spoj. Státech napíši článek v několika dnech. Musil jsem sebrat o této věci nějaký materiál, a to bylo také příčinou, proč jsem se tak moc se svou odpovědí zdržel.
Vašemu dalšímu přání, odporučit Vám totiž adresy, kde by se moh i zajímat o mCyrilla», s radostí vyhovuji. Mohl jsem to udělat sice už dávno, ale ne-myslil jsem, že by Vám to bylo co pla no, kdyz. by xCyrillg nemohl se vykázat nějakou zprávou ze zdejšího života.
Doufaje, že z příčin uvedených porozumíte a pro-minete mému tak dlouhému odkladu, a s přislíbením, že v několika dnech toto psaní sledovat bude další, znamenám se, Vaší důstojnosti v úctě oddaný,
Alois Mergl.
D o d a t e k: Aby se z mého psaní nezdálo, že tu mime snad jen českou píseň při službách Božích (ač i samo bylo by dostatečno, jen kdyby tomu bylo všude tak), budiž podotknuto, že rovněž jako v české písni žili jsme ze starého, tak i v >latinské« skladbě byly zde provázeny věci jak sem byly přineseny ze vlasti, obyčejná muzika venkovských anebo maloměstských kusů. >Smíšené« sbory — pokud kde jsou vůbec jaké, jsou pravidlem. O sborech, kde chlapci nahražují hlasy ženské, vím pouze o dvou: V New Yorku u dp. Boh. Matějů C. SS. R., a u mně v Chicagu, kde se zase užívá výhradně chorálu, a kde při kantátě chlapci a několik mužů zpívá hned u oltáře, jak se patří. Vůbec se může říci, že na českých osadách se provozuje všude nějaká muzika, byf i v poměrech nejskromnějších. Posavadní podání, alespoň co do české písně, má být nyní ze souhlasu českých kněží — alespoň v Chicagu — povzneseno na stupeň lepší znalosti a lepších zásad nynějších v církevním umění hudebním.
RŮZNÉ ZPRÁVY.

Virtuos na varhany, ředitel kůru v Kutné Hoře A n t o n í n L e d v i n a pořádal koncerty na varhany v arciděkanském kostele v Plzni, v děkanském kostele v Domažlicích ve prospěch nových varhan v těchto městech. Na Jpořadu byly skladby