Ročník XLVII. 1921.	83

®®

při textu frasování hudebního ve všech slokách, že přihlíženo i k pohybu . melodie, aby její přirozený přednes byl vystižen a nekladly se na obyčejného zpěváka ;ádné zvláštní požadavky ve příčině přednesu a deklamace. Prof. Hornof snažil se z textů starých za-chovati co bylo možno. Potřebujeme jen nalézti nějakou známou píseň a přesvědčíme se, že často správné deklamace dosaženo změnou slova, přesmyknutím slov nebo jinými podobnými prostředky. Někdy ovšem, kde text nevyhovoval obsahem bylo třeba sáhnouti ke změně radikáinější. I tu však dbá upravovatel textu, aby zůstal na úrovni lidové písně duchovní, aby vyjadřoval se prostě, nehledaně, 'aby myšlenka textu vyjadřena při vší formě básnické co nejprostěji a nejpřístupněji.
Zvláště třeba si všímnouti překladů především hymnů, z latinských textů, nebo chorálních melodií, jimž podložen v kancionálu český text na př. Libera, Salve, Improperia, Pange lingua atd. Na těch vidíme, co tu skryto je úmorné práce i v této úpravě textové.
Kancionál je přirozeně rozdělen podle rokli církevního, tak že v té příčině poslouží jako dobrá pomůcka, aby bylo lze vniknouti v rozdělení a myšlenky církevního roku.
Nepouštíme se zatím do podrobností, protože nám na konci ročníku nezbývá k tomu místa. Doufáme, že se nám k tomu naskytne v ročníku příštím příležitost, abychom obsah a Českého kancionálua podrobně probrali a na zajímavé, jakož i důležité jednotlivosti upozornili.
Chceme jen ke konci své úvahy připomenouti toto. Máme dílo, po němž tak dlouho se volalo. Je rozhodným pokrokem proti pracem dřívějším. Rozumí se, že každému se nebude líbiti všecko. Připouštíme, protože de gustibus non est disputandum. To však ne-mění nic na věci samé, že se nám dostalo díla, které je praktické a stojí na výši doby.
Nemá-li však zůstati jen historickým dokladem snah dnešní doby, je třeba, aby se přikročilo k praktickému řešení, jak písně v HCes. kancionálu" obsažené rozšířiti v lidu a tak působiti na obnovení písně lidové, která někde hříšnou přímo nedbalostí a neznalostí věci naprosto upadla.
Bude tu třeba součinností všech, jak nadřízených úřadů, tak duchovních i laiků. Máme-li dosíci jednoty, musí se texty nového kancionálu státi kodexem, normou, od níž nesmí se nikdo, kdo bude se zabývati zaváděním písně duchovní, odchýliti. Bude to obtíž, ale při dobré vůli to lze přemoci. Veliká úloha připadne duchovenstvu, které musí věřícím dosah vydání nového zpěvníku vysvětliti, po případě do jeho užívání prakticky jej za-vésti. Je to snad práce, ale práce, která má veliký vliv na duchovni život věřících, což dosvědčí, kdo je si vědom významu duchovní písně lidové nejen po stránce čistě duchovní, nýbrž i po stránce kulturní, umělecké a národní. Bude tu třeba chopiti se iniciativy a promluviti o těchto otázkách i mezi duchovenstvem. Často bude třeba, aby si duchovní uvědomil. že je rektorem Ecclesiae i pro hudební kůr, i pro ty všemožné zpěváky kostelní, kteří ten kousek své problematické ochoty, dávají si zavedením tak mnohého ne-~kusu a zlořádu draze zaplatiti.
Ovšem, že lví podíl práce propagační a vychovatelské připadne Cyrilským Jednotám. Jsme přesvědčeni a máme toho také doklady, že tam, kde jsou zřízeny Cyrilské Jednoty je zavedení písní z nového kancionálu a jejich zobecnění věcí poměrně snadnou. Máme zprávy, že mnohé jednoty zpívají již podle nového kancionálu, zvláště když lístkovým vydáním řady písní z nového kancionálu byla odstraněna překážka, kterou kladla někde vysoká cena kancionálu. Nezbude asi jiného prostředku, než aby na místě dřívějších literátských bratrstev byly zřizovány Farní Jednoty Cyrilské v prvé řadě k pěstování lidové písně duchovní, jak to stanovy Obec. Jednoty Cyrilské připouštějí.
Třeba jen vrátiti sek zdravým zásadám a nařízením, která o pěstování písně lidové daly naše dioecesní synody. Je třeba jen časové úpravy těchto předpisů, aby podle nich mohla býti provedena obroda našeho lidového zpěvu duchovního.
Končíce tuto prvou část své úvahy o Českém kancionále, nemáme jiného přání. než aby úmorná práce, která v díle jest uložena byla uznána a dílo stalo se tím, čím si jej autoři míti přáli a proč na se práci tu vzali, počátkem skutečné obrody naší písně duchovní.