38	CYRIL čís. T2-Fí~

bízím všecky přátele posvátné hudby církevní a umění církevního, aby se přihlásili pad náš prapor a pracovali s námi.
Zůstaneme zajisté i v budoucnosti věrni svým tradicím, které jsou tak dúléžitou; složkou v kulturním rozvoji národa našeho. Otvírají se nová pole pracovní, kéž duch svatého Cyrila, našeho sv. patrona bdí nad další činností ke zdaru církve i vlasti naššt"
Václav Mítiller.
IWÁLIVP

DOM LUCIEN DAVID
Kyrie mše „de Angelis”.
(Dokončení.)
Podrobnosti provedení.
Nesmí se klásti důraz na notu a přízvučnou samohlásku v C h r i s t e, jak se, to velnrL často děje, nýbrž začíti jasně, bez náhlosti, se správným rozdělením dvou souhlásek s t.
Nesmí se prodlužovati virga v klimaku a zazpívati tři sestupující puncta imclinata bez chvatu.
Ve středním motivu se zachová. bez oddechu, mora v o c i s, která dělí scandikus od klimaku. Nota d této neumy ponese hlavní přízvuk celé věty: bude sotva znatelnější rrež přízvuk téže neumy v prvním Kyrie.
Klivis předcházející přízvuk na eleison bude spíše klidně vázán n~ příliš akcentován.
III. Kyrie eleison,
V Kyrie určeném Otci měli jsme velikou křivku, jejíž dva konce spočívaly na Stanice modu škály, a střed jedné chvíle se dotýkal vyšší oktávy.
V C h r i s t e viděli jsme právě řadu melodických vin ve středních polohách, jedině s mírným pozdvižením uprostřed kresby melodické.
Zde, v Kyrie, určeném Duchu sv., přízvuk prvého slova zvučně počíná ve vV'šinách škály, a odtud začíná linie melodická svůj běh. Zachycuje se zde s jakousi naléhavostí, prve než zvolna sestoupí na vážnou kadenci slova eleison.
A	B	C
	r			1
il \ f
K}'-ri - e	e	-	lé - i-son.
Mluvili jsme o postavení dušen před Kristem, vyjádřeném prvním motivem v C h r i s t e, zcela odstíněným klidnou jednoduchostí ve střední poloze škály. Před Otcem odstín vážnosti a úcty se naopak utvrdil v jednoduchém vzestupování prvních not Kyrie. Zde, před Duchem sv., zvučnost prvního motivu dobře charakterisuje horoucnost lásky Ducha sv., která přeměňuje naše duše a unáší je svatým nadšením.
Střední motiv velmi šfastně spojuje motiv první, velmi zvučný, s motivem třetím, velmi soustředěným : dvě neumy, které ho tvoří, obratně sprostředkují postupný přechod: porrektus f-C-d se velmi přiklání ke K y r i e, a skandikus a h-C rovněž dobře se shoduje s motivem e l e i s o n . A s druhé strany tyto dvě skupiny, souměrné počtem svých prvků, dosti úzce se spojují, aby vytvořily půvabný hudební výraz.
B, N	g~	Mezi variantami rukopisů v této passáži, před-kládáme dvě z nejlepších: postřehne se, že jsou sple- titější a méně elegantní než ta, která byla vybrána

 --	r	- pro typickou Edici.
Podrobnosti provedení. Postup tří motivů dovoluje trojí odlišení intensivy, v ubývajících silách (pro hlavní přízvuky).
V motivu A přízvuk nástupu počne pevným hlasem bez nejistoty, s piností a silou.