D. J. C. V HRADCI KRÁLOVÉ.
(DR. j. CIBULKA.)
Z Přelouče. Chrámový sbor u sv. Jakuba uspořádal o Novém roce >Koncert vánočních Koled<. Přehled koled lidových i umělých doby starší i nové, jedno, dvou, i tří až čtyřhlasových. Na programu byly koledy z r. 1680 z kancionálu, upravené Vognerem, dále 1<oledy Fiedlerovy, koledy od Klee, Křížkovského. Tomáše, Hrušky, Musila, Ručky, Piv_ody, Jiříma, Jandery, Mladého, Říhovského, Křičky. Cistý výtěžek koncertu ve prospěch vdov a sirotků po padlých místních vojínech v obnose 502 K 32 h. odevzdán svému účelu.	—.
DIECESNÍ JEDNOTA BRNĚNSKÁ,
Cyrilská jednota u sv. Michala v Brně.
Po prázdninách sbor horlivě cvič l : týdně d akrát měly zkoušku zpěvní dámy a dvakrát páni. Před vy-stoupením byly zkoušky společné. Nově nacvičeny a provedeny byly tyto skladby: Picka Fr.: Slavnostní mše, Česká mše, Vymetal Al.: >Sv. Václave<, Sychra : >Zdrávas hvězdo mořská<, >Maria Panno, Musil Fr.: 2 >Ave Maria< (E; dur a F dur), Křížkovský: hymnus »Svatý, svatý, Picka: Tantum ergo B dur a E moll, Sládek: 2 koledy: »Hajej, nynej, jezu-látko< a >Na nebesích světla<, Říhovský: koledy >Noc tajemná,, >Půlnoční obloha<, >Nad betlemským chlévem<, Kři. a: >Vitej děfátko<. Nacvičili a pro-vedli isme též skladební prvotiny našeho p. varhaníka Jos. Blatného: >Večerní píseň v háji, a právě vydanou »Koledu<. O vánocích zpíváme samé koledy české, které vábí a táhnou lid do chrámu.
A. J. C. V OLOMOUCI.
Cyrilská jednota v Prostějově poř=dala ve č vrtek dne 2. prosince 1920 ve velkém sále Katolického domu M kulášs ou zábavu s poutavým pro-gramem. Dne 29. a 30. pros. uspořádala vánoční duchovní koncert ve farním chrámu sv. Kříže, při němž účinkoval Bedř. Wiedermann. Program: 1. J. S. Bach: »Pastorale,. Praeludium - Allemand - K r - Gigue. Varhany, 2. a) Fr. X. Brixi: >Koho zřeli jste pastýřové<. Zenský sbor un sono s průvodem orkestru. b) lan Jakub Ryba: »Rozmilý slavíčku<. Sopran solo

12	CVRIL čís. 1.

divných předsudků mohli promluviti na pevných základech zákoníku hudby církevní, — který musí zůstati pevným bodem v dnešním příboji vášní, předsudků a překotných reforem, — nemá-li vzíti úhony hudba církevní, jejíž památníky z dob dřívějších hlásají slávu českého umění hudebního, což státi se zajisté nemůže a nesmí.
Ač je vydávání časopisu »Cyrila, spojeno s velikými obětmi, které přináší Obecná Jednota Cyrilská svému orgánu, přece rozhodli jsme se vydávati >Cyrila- nepřetržitě dále, musíme však žádati od svých předplatitelů, aby vzhledem na mimořádné poměry, kdy tisk a všechny ostatní potřeby zdraženy o více než 1000°/o přispěli nám m i m o ř á d n ý m r o č n í m d r a h o t n í m p ř í p 1 a t k e m 10— K. Nezvyšujeme předplatného definitivně. Zůstává na výši předešlé, ale pro doby nejhorší doplňujeme je o mimořádný příplatek.
Bude tedy na letošní rok předplatné na Cyrila i s mimořádným drahotním příplatkem celkem 20 korun. Jakmile se poměry obrátí k lepšímu. budeme tento příplatek postupně snižovati.
Současně prosíme, aby neobtěžovali si naši přátelé na časopis náš upozorniti v kruhu svých známých. Rozšíření listu prospěje jen myšlénce cyrilské, kterou v blízké budoucnosti jistě očekávají veliké úkoly.
Dbejme, aby nás veliká doba našla připraveny. Spořádejme své šiky, podporujme svůj list nejen hmotně, ale i morálně

Redakce „Cyril a66.	Výbor Ob. Jeda. Cyrilské.

s průvodem orkestru. 3. Josef Rheinberger: »Pastorální sonata,. Pastorale-Intermezzo-Fuga. Varhany. 4. a) Frant. Gregora: >Ukolébavka jezulátka<. Sopran a tenor s průvodem flétny i smyčcových nástrojů. b) Petr Cornelius : »Vánoční<. Sopran solo s průvodem varhan. 5. a) J. C. Drahlovský: »Andělé v krásné pcstavě<. Sopran a alt s prův. orkestru. b) B. Wiedermann: »Vánoční píseň. Sopran s prův. orkestru. c) J. Hruška: rV oblacích pěli andělé. Mužský sbor s průvodem klarinetu, trub, trombonů a varhan. 6. K. A. Fischer: »Vánoční koncert<, pro varhany se závěrečným chorálem za doprovodu trub, pozounů a timpanů. Varhanový doprovod písní a sborň obstaral ředitel p. Antonín Tušek. Ríd!I profesor p. Jaroslav Galia.
Z CYRILSKÉHO RUCHU V CIZINĚ.
7ugoslavie.
Milan Pavelič přináší ve >Sv. Cecilii, překlad hymnu. Ke každému připojuje malý výklad historický a aestetický. Právem je třeba v úctě míti hymny, to krásné vyjádření citů pobožného a bohumilého života slovem a zpěvem. >Veliká kniha, jak píše Franc. spis. Paul Claudel >ze které vše po-znával, bylo náboženství ... Ctené služby za zemřelé, oficia, překrásný Exultet, vedle kterých se mi zdál i Sofokles a Pindar nudným< .. Náboženství napodobuje svého Stvořitele, vznešená kathedrála, chorál, obrazy a sochy, velké a něžné obřady se svou hlubokou symbolikou, stará a věčně mladá poesie misálu, vše mluva, kterou náboženství slaví Boha, pozvedá člověka, by chválil věčné svatého a svatého Hospodina. Mnohé překlady trpí nedostatkem jazykovým a aestetickým. Kdo překládá má dobře rozpoznávat ducha církevní poesie a národní. Obtížné je převést překlad na melodii. >Podstata je zpěv a ne kresba,. (Herder : Stimmen der Vólker in Liedern.) Melodická linie vypráví duši, srdci, je nesmrtelná. Písní je třeba chrániti, ne jenom počet slok, ale melodii. U překladu hlavním požadavkem jP přenésti tón zpěvní. Co řečeno o písni platí o hymnech. >Himanc znamená u řeckých klasiků zpěv k oslavě bohů a hrdinů. U prvých křesfanů duchovní píseň vůbec. Jak u písní tak u mnohých hymnů neznáme autorů ; jsou plodem lidovým. Hymnus je chudší na