CVRIL číslo 8.

vydala > Officieele Koorgidss katalog dě'. hudebních, která interdioecesání bisl<upská komise doporučila. Ve dnech 23.—25. září bude při všeobecném katolicl<ém sjezdu v Utre:htu zvláštní sekce pro iiturgi! a církevní hudbu, jejíž předsedou je jmenován van Sch ik, členy dr. Huigens, far. W. P. Jansen, bývalý redaktrr časopisu a sk:adatel, prof. P. S. cle Witt atd. Mluviti bude far. F. C. van Benl<ei ing na thema : =První a rezbymý pramen obnovení pravého ducha křestanského « a dr. Huigens: »O novém životě v činnosti Jednoty sv. Relioř u. Při té příležitosti pro-vedeny budou při bohoslužbách Pa]estrinova mše Papae Marcelli, Is'e Conf ssor, Brevis vedle motett ai osmihlasých a pro dva sbory při děkovn `ch bohoslužbách. K produkci spojí se několik sborů Utrechtských.
Z ostatních zajímavých zpráv tudíž uvedeno: Chrámový sbor kathedrální St. Gregorius Magnus v Utrechtu s avil zlaté svoje jub leum. Při slavrosti kro-mě duchovenstva s arcibiskupem Utrechtským včele také přítomen byl purkmistr Utrechtský. Provedena byla Missa fest va, řed tele sboru Winnubsta. — V Roosendaalu zemře] 13. května kněz redemptorista a známý sl<ladatel hollandsl<ý P. J. Haagh C. SS R.
o
RUZNÉ ZPRÁVY.
Národní hymny. Presidium ministerstva vnitra vydalo podřízeným úřadúm tento pokyn: Jal< bylo již nejednou zjištěno, hraje a zpívá se »Kde domov můj« při takových příležitostech a v takových místnostech, lež profanují tuto hymnu našeho národního probuzení i státního vzkříšení. Hymnu tuto veřejně hráti a zpívati jest dovoleno pouze při slavnostech a příležitostech vážného rázu spolu se slovenskou hymnou »Nad Tatrou se blýská=. Obecenstvo jest — samozřejmě — povinno, vyslechnouti tyto hymny — stojíc. Hráti a zpívati tyto hymny v restauracích, kasárnách, tanečních místnostech a pod. není přípustno. Není však závadních námitek proti použiti melodií těchto hymen v nějaké hudební směsi, upravené z českých neb slovenských písní v slušném provedení. Na toto ustanovení budtež výslovně upozorněni pořadatelé hudebních a pěveckých produkcí, divadelních představení, slavností a pod.
Českoslov, Jednota hud, stavů konala výr. valnou hromadu ve středu 20. srpna t. r. v Zilině na Slovensku v místnostech Obc. Besedy s obvyklým pořadem. Jednání zahájil a řídil předseda kol. A. Hromádka, úvítav srdečně přítomné, sdělil, že zúmyslně byla ustanovena val. hromada na Slovensku, aby i zde život organisační se probudil. Zprávy činovníků vzaty bez debaty na vědomí. Návrh na změnu stanov. Pronikavé změny, navržené výbory pražským a brněnským byly přijaty. Clenský příspěvek byl zvýšen na 24 K ročně, zač obdrží člen i časopis. Členy <imrtního odboru zvoleni: J. Bušek předsedou, dr. L. Sychra jednatelem, L. Bubeníčková pokladní. Zápisné stanoveno pro nové členy 10 K, pohřební přísp. 3 K za každého ze r. ř, člena. Do výborn zvoleni pro Čechy: úřad. místopř. Ant. Heřman, jednat. J. Bušek, poklad. K. Douša; členy výboru: dr. M. Sychra zapisov., prof. A. Mikeš, Ad. Cmíral, L. Bubeníčková, Egon Fuchs, Jos. Malý (Čáslav), F. Procházka (Poděbrady); náhr. B. Sejnoha, F. Tadra, K. Netušilová (Pardubice). Za Moravu: předsedou Jednoty Ant. Hromádka, místopř. E. Marhula, jednatelem M. Koblížek. Členy výboru: K. Patočka, E. Rund, L. Kubíček, K. Šerý, B. Holub, A. Petzold. Náhr.: A. Lukáš, E. Šárka. Pro Slovensko: místopřed. insp. J. Snajdr-Trnavský, jednatelem Vil]an Figuss. Cleny výboru: P. Cipra, M. Ruppeldt, Jan Krásko, P. Gallo;

náhr. J. Ježo. Památl<a zemřelých členů uctěna po-vstáním. Zvláště vzpomenuto koll. Vymetala a Jeremiáše a jich činnosti v Jednotě. Vřelým proslovem ukončil předseda zdaři ou schůzi, jež přičleněna jsouc k hud.-pedag. sjezdu, byla če'ně navštívena.
Osobní. Reditelem kůru v Písku jmenován pan Jaromír H r u š k a, varhaníkem p. C e n ě k S n o b 1, absolvent varh. školy. —Ředitelem kůru v Lázních Bělohradu jmenován p. A 1 o i s N e j e d 1 ý, doposud řed. kůru v Počátkách.
Umrtí. O prázdninách dne 17. července zesnul v Pánu p. František O r e 1, řídící učitel v. v., otec našeho neúnavného pracovníka prof. dra. Dobr. Orla v Rovni u Pardubic. Zemřel po dlouhém utrpení, zaopatřen svátostmi umírajících, když byl celý svůj život působil ke zdaru mládeže v Ronově, Kraskově, Kladrubech, M. Bělči a posléze v Rovni, všude za-nechávaje svou kulturní a hudební činností trvalou památku. Pochován byl na hřbitově v Rovni 20. července. R. i. P. — V předešlém čísle jsme se zmínili (str. 92) o 70. narozeninách lipského hudebního učence H u g o n a R i e m a n n a. Jeho žáci chystali k památnému dni zvláš'ní oslavy, avšak Riemann se jich nedočkal. Zemřel týden před svými 70tými narozeninami. Hugo Riemann narodil se 18. července 1849 v Groszmehrla u Sondershausenu. Věnoval se nejprve právům a dějinám ale po r. 1870 oddal se hudbě a absolvoval lipskou 1<onservatoř. R. 1878 habilitoval se na lipské universitě jako soukromý docent hudby, působil pak jalo profesor na konservatořích v Hamburl<u, Sondershausenu a Wiesbadenu. R. 1901 vrátil se na lipskou universitu a tam pracoval až do smrti. R• 1908 jmenován ředitelem hudebně-vědeckého institutu (Colleoium musicum). Byl také jmenován čestným členem cecilianské Akademie v Římě, mimo mnohé pocty jiné. Spisy jeho dúležity jsou jednak pro metltodiku vyučování hudby (nauka o harmonii, modulaci atd.), z nichž mnohé přeloženy do jiných jazyků. Riemann zpracoval podobně naul<u o 1<ontrapunktu, velkou třídílnou nauku o i<omposici. K tomu vyšla z pera jeho celá řada katechismů. Do češtiny přeloženy některé z nich (vyd. M. Urbánek). NejznáměAínt stal se Riemann svým Musil< iexiconem <, který se dočkal VIII. vydání. Z c<čitelské jeho činnosti vyšla díla pedagogická pro klavír, vydání klasiků klavírních s frasováním atd. Na poli hudebně historicl<ém zabýval se Riemann dějinami písma hudebního, vydal veliké čtyřdílné Dějiny hudby<, k čemuž pak třeba přičísti četná vydání starších skladeb. K tomu přistupuje celá řada článl<ů a děl hudebněesthetických. Skladby Riemannovy mají význam více pedagogický. — Ruggiero Leoncavallo, slavený druhdy soupeř Mascagniův v době veristického nadšení zemřel v předešlém měsíci v Montecattini
u Říma. Narozen v Neapoli (1858), žák tamnější konservatoře těžce se probíjel 1; uznání. Když jeho první práce operní Chatterton neprorazila, živil se hodinami, hraním v kavárnách, Koncertními cestami. Jeho jméno rozlétlo se světem r. 1892, kdy pro nakladatele Sozogna napsal 2aktové svoje »Komedianty= (I. Pagliaci), veristické dílo soupeřící úspěšně s Mascagniovým »Sedlákem kavalírem<. Od té doby žá né dílo jeho nedosáhlo úspěchu »Komediantů«.
Dvořákovo Stabat mater provedl A. Sittard poprvé letos v Hamburku. Zajímavo, co o provedení p še »Neue Zeitschr. fůr Musika. »Skladatel se vlastně
v díle svém odchyluje daleko od čistě duchovního; základem jeho hudby je kvetoucí roucho mší v dómech italských; líbezné, krásné umělé šiastné formy povyšuj: se tu na zákon, nikoliv tragický svět citu severského protestanta. Dobře vystiženo. Je to dílo cítění eminentně katolicl<ého.
Drobnosti hudební z ciziny. R. 1907 v Beu-