Centrální
katolická knihovna
3 III I I I III II I 258120
I I	IIIII
KATOLICKOU HUDBU POSVÁTNOU V ČESKOSLOVENSKÉM STÁTĚ
ORGÁN A MAJETEK OBECNÉ JEDNOTY CYRILSKÉ EL FERD. LEHNER. D REDAKTOR VÁCLAV Ml1LLER
i
Redakce: PRAHA-VI. 82. ulice Štulcova 10.—Administrace: PRAHA-II. 1370, Ferdinandova třída 6. — Předplatné na rok 10 K.
ROČNÍK XLV.	ZÁŘÍ 1919.	ČÍSLO 8 V. PRÚŠA
Hudebně-pedagogický sjezd na Slovensku.
~al<o princezna z pohádky je to naše Slovensko. Po staletí odstrkováno, jen k úloze
Popelčině odsouzeno. Ale i pro ně našel se osvoboditel, i ono došlo toho postavení, jaké inu patřilo. Osvobození dokonáno, ted zbývá ještě srdce Popelčina získat. I vysílá princ své přátele a sluhy s dary a sliby. Než — dosud marně. Mnohdy se sice již zdálo, jako by již bylo cíle dosaženo, ale když ubohé, tak dlouho macešsky odstrkované Slovensko prohlédlo sobeckost a dvojakost a neupřímnost mnohých z těch, kteří jménem svého pána k němu přicházejí, upadlo v nedůvěru, ano i v odpor.
Mezi těmi, kteří srdce princeznina přicházejí dobýt, ukázali se v poslední době příchozí noví; L-yli to hudebníci a zpěváci sdružení v Jednotě hudebních stavů. Zajeli dne 20. srpna t. r. na Slovensko do Žiliny, aby na svém liud-2bně-pedagogickém sjezdu ukázali i oni svůj plán, své cíle i prostředkv, jimiž cíle svého dojíti chtějí.
Hudebně-pedag,gický sjezd konal se v místnostech Občanské besedy za předsednictví p. Figuše, učitele hudby z Báňské Bystřice, jakožto předsedy a p. Ant. Hromádky, předsedy Jednoty a p. A. Heřmana, ředitele kůru, jakožto místopředsedů. Zapisovateli byli dr. M. Sychra a katech. V. Průša.
Po uvítání hostí, mezi nimiž bylo viděti starého pracovníka na poli církevní hudby Chládka, inspektora hudby a skladatele Schneidra Trnavského, vládního referenta Štefánka a jiné a jiné, ujal se slova jakožto první řečník minist. tajemník, dr. J. Branberger »0 potřebách hudebního života v republice«.
Plán, který pan tajemník svým četným posluchačům rozvinul, byl velmi bohatý. Vláda má sl<utečitě upřímnou snahu učiniti hudbu majetkem lidu. Především ovšem musí se po-starati o ty, kteří by hudbu a zpěv mohli propagovati. Za tou příčinou má v úmyslu nejen reorganisaci konservatoří a varhanických škol, které liž existují, ale i zakládání nových, ano i na zřízení koleje hudební v Paříži, centru moderní hudby světské i církevní, se po-mýšlí. Také státní zkoušky z hudby a zpěvu budou znovu tak upraveny, aby vyhovovaly duchu novému. Existence hudeb. sl<ladatelů a učitelú budou hájiti hudební komory, vlastní nakladatelství a pensijní, vdovské a sirotčí fondy. Takto vzdělaní a existenčně zajištění hudebníci budou se moci svému úl<olu věnovati celou duší. Budou zřizovány školy soukromé i městské, hudební i pěvecké již pro nejútlejší mládež. Budou pořádány koncerty pro mládež i pro dospělé zdarma, budou zřizovány knihovny hudební. Aby i v kostelích, kam množství věřících dochází, zpěv se povznesl, hodlá ministerstvo udělovati ředitelům kůru a varhaníkům podpory. Tímto způsobem se stane, že vrozená chut a touha po zpěvu v ne-dlouhé době zase se povznese a srdce se zušlechtí.