36	CYRIL číslo 3.

Podobně Liliencron uvádí ve volné úpravě Te Deum i nápěv změněný (v Schubertově Concordii). Nápěv III. formy, jenž zobecněl v katolické církvi (také unás) jest poprve uveden v Schichtově zpěvní kn. (Choral Buch, Lipsko r. 1819) tedy u protestantů a zní: Forma III.
Zpěvník vydaný Jakobem a Richtrem r. 1873 uvádí, že nápěv hymnu složen byl Petrem Richtrem, Mannheimským skladatelem nar. 1760. Ale v téže době byla melodie již ve Vídni známa a vydána ve zpěvnících a není nikde uvedeno, že by Richter byl skladatelem (~Cowan and Love). Nápěv se objevuje v Americe ve zpěvníku Lowel-Masona, ovšem moh] Mason snadno odnésti si nápěv z Německa, kde studoval, nebol i ve Francii v těch letech byla uváděna tato melodie v protestantských Chants chrétiens (r. 1834). Podobně v Irsku znám jest nápěv ve sbírce Weymanově Melodia Sacra (Dublin 1844) pode jménem Stillorgan.
Dle Báumkera jest nápěv, jak ho katolíci v Německu užívají, obsažen v »Melodien zu den katholischen Gesángenre (Litoměřice 1844):
Forma V.

-6

n

Dle těchto nápěvů obvyklých v katolické hymnodii upravil Walworth text v jazyku anglickém dle latinského originálu a německého Grosser Gott, pokud se týče formy strof, jak uveřejnil r. 1853 v missionářské knize.
V A n g 1 i i dle těchto zpráv melodie naše uvedena nejprve ve >Stillorganua v Irsku (kolem r. 1844) a v Americe již dříve dle Warringtona a Lowella Masona po r. 1830.
Tento nápěv spojen byl s různými písněmi a to nejen u katolíků nýbrž i u protestantú v ohromném množství opisů (přes 20 milionů).
Sbírka -,Hursley« a »Halle,- =Kebleovae, zvláště uvádí nápěv ten připojený k mnohým písním protestantským. takže zpíván byl nápěv ten ve všech téměř chrámech, nejprve katolických v Německu, pak ve všech protestantských v Anglii i Americe.
Referent H. T. Henry uvádí v uvedeném článku ještě mnoho forem (nápěvů) (18 celkem), jak je nalezl ve sbírkách hymnů a písní, v nichž první i druhá část nápěvu se opakuje, tak na př. dva nápěvy polské uvedené Dr. Kotlarzem v Krakově 1908
Forma XVII.
Tento nápěv asi upraven jest dle vzoru vídeňského z let 1774—80.
Hymnus yHoly Goda byl zpíván při slavných příležitostech — poprve P. Walworthem, jak jej upravil r. 1886, při dvoustaleté památce udělení privilegií A 1 b a n s k é h o chrámu Panny Marie.
Při vojenské mši oznámil P. Walworth, že bude Te Deum anglicky zpíváno na poděkování za dobrodiní Boží a vyzval přítomné, by všichni povstali a zpívali s průvodem varhan a orchestru. Chrám otřásal se zpěvem zbožným a nadšeným a od té doby stal se hymnus překrásným projevem vděčnosti k Bohu za dobrodiní prokázaná při slavných příležitostech.
Zůstává pravdou, že vídeňský katolický nápěv z roku 1774—1780 pronikl do všech dílů světa i ke všem vyznáním křesfanským, ač protestanté rádi se odvolávají na pramen lipský z r. 1819.
IWALIvr