Ročník XLV. 1919.	35

zpívali, by nemyslil lid, že jest to jejich hymnus, »já jsem přeložil Te Deum, právo to hájím pro sebe«.
Již katolickým obsahem ukazuje na původce katolíka; od r. 1853 byla zpívána tato píseň v kostelech amerických, brzy potom v Irsku, Skotsku, uvedena v katolických zpěvnících.
Skladatel měl před sebou i překrásný německý hymnus •Grosser Gott, wir loben dich,« užil z něho asi formu strofovou (šestiřádkovou), ale překládal asi přímo z latinského.
Německé Te Deum má 12 strof, kdežto Walworth sestavil 7 strof, 6 strof chvály, sedmou prosby. pTe ergo quaesumus« atd. vynechal jako pozdější přídavek k staršímu latinskému hvmnu.
Ovšem vedle tohoto populárního anglického textu Te Deum jsou mnohé i starší anglické překlady chvalozpěvu jak se strany katolíků tak i protestantů tak na př. ve sbírce Lyra Catholica New Vork 1851; Karel Wesley (methodista) přeložil již 1747 ve 14 strofách 6 řádkových a pod.
2. Nápěv anglického hymnu DHoly God, we praise Thy nameu vzat jest z německého vzoru »Grosser Gott, wir loben Dich« a prošel mnohé variace a změny podobně jako text sám. Není však přesně zjištěno, kdo jest skladatelem. Pravděpodobně jsou iak text i nápěv katolického původu.
Dr. jan Zahn ve spisu die Melodien der deutschen evangelischen Kirchenlieder aus den Quellen geschápft (Gůtersloh 6 sv. 1889—93) odvolává se na sbírku protestantskou Choral Buch v Lipsku 1819, kde jest nápěv i text hymny uveden a tvrdí, že jest protestantského původu.
Ale Dr. Báumker ve spisu Katholisches deutsches Kirchenlied in seinen Singweisen (Freiburg Herder I. 1886 III. 1891) dle svých dlouhých studií v té věci dokazuje, že text i nápěv jest staršího katolického původu, jak jej našel v katolickém zpěvníku věnovaném lcrálovně Marii Teresii a vytištěném ve Vídni mezi rokem 1774-80. H Katholisches Gesangbuch« auf allerhdchsten Befehl Ihrer k. k. apost. Majestát Marien Theresiens zum Druck befórdert. Wien, im Verlag der katechetischen Bibliothek.
V tomto (sborníku) zpěvníku jest tato melodie:
Forma I.
-N	N
, L=5
Tento nápěv připisován jest Jos. Haydnovi, ač jsou zde různé odchylky od melodií Haydnových, takže může býti jiný skladatel, jenž přijal melodie Haydnovy do tohoto nápěvu. Charles Wesley svůj hymnus, v němž upravil jiný text, připisuje Haydnovi:
Forma II.