94	CYRIL číslo 2.

Prameny vícehlasu v Cechách do poloviny stol. XVI.
Jak již Nejedlý uvádí (I, 110), diikazy o pěstění vícehlasu v Čechách sahají do XIII. stol. Kronikář Petr Žitavský T. R. B. IV) píše: Cantus fractus vocibus per s e m i t o n i u m et d t a p e n t e modulatus, tantum de perfectis musicis usitatus, iam in coreis ubique resonat et plateis a laicis. i laici zpívali tedy dvouhlasně, a to v paralelních malých terciích. Tyto improvisované diafonie ovšem se nezachovaly. Teprv z poloviny stol. XIV. lze podati ukázku, jak při lekci v matutinu o Narození Páně zpívalo se v čistém organu +o r g a n u m p u r u m) : Primo tempore alleviata est terra« (ruk. universitní knihovny pražské. sign V H 11, Nejedlý I).
Vlastní počátky n o t o v a n é h o vícehlasu ]ze stopovati teprve v d o b ě h u s i t s k é. Vyšebrodský sborník č. 42 z r. 1410 a český kancionál Jistebnický asi z r. 1420 jsou nejstarší rukopisy, které podávaií řadu vícehlasých skladeb s latinským a českým textem:

Diafonie sborníku Vyšebrodslcého z r. 1410:
Fol. 1476 Ey aetas iam aurea -- de Assumptione B. M. V.
.For. 1483 Ave maria, stella lucens — de b. Virbine tempore Nativitatis.
Fol. 1496 Ex legis observantia — de Purificatione b. V — (ll C 7 str. SS: Z ustavenie zákona.)
Fol. 1503 Dyvo flagrans numine — de Assumptione B. M. V.
Fol. 1516 Surrexit Christus hodie — in Resurrectione Ch. (Faksimile u Konráda I.) Fol. 1526 Surrexit dominus — de Resurrectione.
Eol. ]52; Samsonis honestissima — in Resurrectione Ch.
Fol. 157° Puerum solatio cedat — de s. Nicólao.
Fol. 1586 Magnificemus domino — super Magnificat in summis festivitatibus. Fol. 1746 Pangat odas pariter — de Nativitate Chr.
Fol. 175'' In festivitate huius diei.
Veškeré diafonie jsou zapsány mensurální n o t a c í č e r n o t1 a nebo i č e r v e n o ti.
Diafonie v českém kan. Jistebnickém asi z r. 1420 (sign. 1I C 7) :
Fol. 94" Dietky mladé i staré.	Fol. 222` Stala se věc divná.
Fol. 163'' Buoh všemohúcí.	Fol. 2246 Pueri nativitatem.
Fol. 215a In hoc anni circulo.	Fol. 244" Sanctus, benedictus a agnus. Fol. 2226 Ježíš, náš spasitel.
Veškeré diafonie psány jsou ntensurální notou černou ; tr některých jest druhý hlas vypsán dodatečně na dolejším okraji listu.
Tyto dnouhlasy, zvláště ve Vvšebrodském sborníku. většinou instrumentálního rázu s předehrami a mezihrami nebo i dohrami podávají přehled o nejstarším tvaru vícehlasu v Čechách z počátečních let husitského hnutí.
0 tvorbě z p r v n í poloviny stol. XV. poskytuje o b r a z s b o r n í k V y š e h r a d s k ý asi z r. 1450. K němu přiřaditi lze i graduál, psaný pro literáty podobojí v K u t n é H o ř e') z druhé pol. stol. XV.
Vícehlasy ve sborníku Vyšehradském:
Fol. 296 Mundo dignus 3 v.
Fol. 376 Patrem 2 v., též v II C 7, VI 3 24 for. 39'', Slavětín ') str. 75. Fol. 39b Modulisemus 2 v.. - - Spec. for. p 14t' 3 v.
Fol. 44b O regina, lux divina 3 v. — Franus for. 2566.
Fol. 51b Veni dulcis consolator 2 v. — Fr. for. 279b.
Fol. 53a Bone pastor 2 v.
Fol. 53b o salutaris hostia 3 v.
Fol. 53b Laudes dicat 2 v.
Dvorní knihovna ve Vídni, hudební oddělení, rkp. 15501, saec. XV, 252 fol. ~Cantionale. Graduale pro sodalibus litteratis utraquistarum in Boemia scriptum. Kuttenbergae in usu fuit (Mantuani, Tabulae). z) Gradual kostela v Slavětíně z doby Vladislavovy.