146	CYRIL číslo 9

DR. ALOIS ROLÍSEK

Zpěv posváfný na našem Slovensku.
Pane redaktore! Vaši žádosti milerád vyhovuji a sděluji pro dnešek jenom několik nahodilých myšlenek. Jsme svoji a nikdo nás již neroztrhne
rli chytrú léč, ni krutý meč,
jak prorocky pěl Sv. Čech v »Jitřních písních«, a proto netřeba unáhleně a překotně vpadati do všech otázek zvláště ne do těch, které snesou jakéhosi odkladu v zájmu věci samé.
Zpěvnost lidu slovenského je známa, rázovitost písní slovenských zvlášf význačna. Že nejen u písní světských, nýbrž i posvátných, je zřejmo. Na př. na Hostýně při velkém shluku poutnických skupin bylo lze vždy přesně poznati S l o v á k y podle zpěvu.
Nepravím, že všechny slovenské písně posvátné mají stejně vysokou hodnotu a že všechny jsou původní. Vloudily se i do zpěvníků slovenských nápěvy cizotné, ovšem vinou ne slovenského lidu, nýbrž »pánů rektorů«.
Slovensko má posud dva nejlepší zpěvníky náboženské; u katolíků je to velká kniha »Nábožné výlevy«, jež jsou nyní majetkem Svatovojtěšského spolku, a u evangelíků »Transcius« — zpěvník Tranovského. Oba jsou velmi cenné. V žádném z nich nejsou připojeny nápěvy, ale k písním »Nábožných výlevov« je vvdán varhanový průvod v slušné úpravě.
Vedle těchto dvou jmenovaných zpěvníků jest několik menších ze »soukromých podniků«, z nichž některé hodnotné, některé zbytečné.
Co pro naše Slovensko bude nejpotřebnější, — jest řádné vzdělání varhaníků. Jak varhanické oddělení na pražské konservatoři, tak varhanická škola v Brně bude zde míti vděčný úkol k u l t u r n í a to i pro katolíky i pro evangelíky, kteří nemají posud vy-dání notového ke svým zpěvům.
V této věci bude míti také státní vedení našeho československého státu velmi vděčné a milé poslání. Slovákům musíme dávati mnohé, čeho u nás ani potřebí není.
Některé z těch požadavků přirovnávám Mateřskému mléku, kterým toto naše roztomilé nadějné dítě slovenské musí býti odchováváno a posilováno.
Slovensko chce žít duchovně, umělecky, krásně a ušlechtile.
Pokud se jazyka bohoslužebného týče, prohlašuji, že většina kněží slovenských vy-slovuje se pro slovenčinu v bohoslužbě.
Á&IWAL JOSEF KUHN
Koleda z Turnovska.
	--.00 1. Ště - stí, zdra- ví, po- koj sva - tý vin - šu - je - me vám,	Z da - le - ka se ve - ze - me,
nej - prv - ně . ji ho - spo - dá - ři	a po-tom dít-kám.	U Be -tle - ma le - ží - me,
kde se na - ro - dil Kri - stus Pán v mě-stě Be -tle - mě.

2. Narodil se o půl noci, posílá mne k vám,
máte mne dát koladničku a já mu ji dám. Chlebíček nechce bráti, nakrmila ho Máti,
jen tolary a dukáty
máte poslati.

Pěkně prosím, odbudte mě, já nemám kdy čekat,
neb já musím do Betléma Dítě kolibat.
To Dítě je Pán velký,
a ten vám to zaplatí, budete se s ním radovat v nebi na věky.

Tuto koledu zpíval Jan Peterka z Bukoviny u Turnova (nar. 1843) o svátku sv. Štěpána r, 1915, doprovázeje se na harmoniku. llle osobního sdělení uměl koledu ještě od svých rodičů, Zachycena byla 4. února 1916.