116	CYR ILL č. 7. JINDŘICH HYBLER
Schónbergovo oratorium „Jakobův žebříkI,'.

Literatura sborového zpěvu má nastřádaného tolik bohatství, že fakt ten nás přivádí k otázce a současně i k pravdě ve věci samé: jaký že to byl ruch a život hudební v oboru vokální hudby, kterážto doba zanechala nám taková díla rozměrná a piného života, že i dnes vidíme děje moderního sboru a dirigenta v provádění děl těchto největších jmén skladatelských ?
Sborová tvorba nebyla-osamocena u významu svého mužského, ženského či smíšeného soustředění —; stala se důležitou složkou této své jedinečnosti v pinění svého určení: v opeře jako dramatický element; náladovost sten podtržena či byl to prostře-dek výrazu jen hudebního (i v tom oživení steny). Stylového užití choru nacházíme již v řecké tragedii. Zde byl sbor reprodukujícím ve významu Dscenické hudby.«
Nejpiněi§ího rozvití dostalo se sboru v ovzduší církevních svých produkcí, nebof chrámové kůry byly sídlem značně velikého aparátu vokálního í instrumentálního; vždyf varhanám byl po nejedné stránce rovnocenným nástrojem pěvecký sbor. A záleželo na tom. jaký hráč zasedne k těmto nástrojům, aby pině se rozzvučely.
Vývoj sborové tvorby opíral se ponejvíce o seznané a odvozené zkušenosti z praktického provozování. Rozvojem harmonie na-pomáhalo se k zmohutnění po stránce hudebního výrazu. Místa, kde působí skladatel-dirigent, jsou pro vývoj neméně důležitá. Cím větší kůr, tím 'pinější a bohatší život hudební. Vždyf nejrozsáhlejší komposice ze sborové tvorby nesou označení dle místa svého vznikání a prvotního provozování: oratorium.
Literatura sborová je bohatá po všech stránkách našich zájmů. Dnes lze vybrati sobě určitý sbor z celé literatury a v jeho samostatnosti bádati. Dějiny oratoria vydávají mnoho za příklad.
Arnolda Schdnberga nové dílo, oratorium =Jakobův žebřík, objevuje se neočekávaně. Neiedná se o žádný pokus, nebof Sch. sta-nul na výši skutečného rozřešení. Tof mimo-řádnost ve svém definitivu: rozřešil sám o s obě, jako skladatel, otázku moderního oratoria.
Dvoje oratorium Sch. řeší v rozsahu prostředků dosud nebývalých v 1{oncertní síni. Základního u~:?ořádání dociluje ve třech sborcc'_1. Vlastně: sbor sbcrů! (V Gurre L e?_.

obsahuje sborovou část třemi mužskými sbory a smíšeným sborem osmi hlasů.)
Sbor z hlouby nese charakter postižených pozemšfanův, kteří nesou všechnu nesnesitelnost, bezradnost života. Znají těžká úsloví, tíhu přemýšlení, nebof žádného východiska nenalézají. Odtud jejich »dialog« s Gabrielem.
Nesnesitelný tlak . ... !
Těžké břemeno .	!
Jak strašlivé bolesti .. .. !
Bezútěšná osamělost . . .. !
Vražda, zločin, krev, rány, krása — - - - - - -- - - - - - - - -
svěží síla činu a Mastné působení . ... ! objevuje se dílo, dítě přichází na svět, žena jej líbá, muž rozjásá se 	
opět vše přepadá tíha a tupost - - - - umírání, pohřbení, zapomenutí . . . .
Sbor ve třech skupinách pokračuje. Kdo všechno zde nese svůj osud! Od nespokojených, pochybujících, jásajících, jiných a opět jiných a opět všech vyznívá: Utrpení bez konce! Nekonečná pochybnost!
Na stupních Jakobova žebříku, symbolického to užití Jakobova snu ze Starého zákona, srovnávají se všechny bytostné karaktery a touhy lidské. Každý zde jest na svém místě.
Opět a opět nových hlasů. Gabriel vybízí: »Přistupte vy. kteří domníváte se činem postupovati blíže.«
Předurčený, vyvolený, zápasící, mnich, umírající - - tof někteří z těch, kteří se umísfují nyní. Scéna s umírající, převtělující se se duše v jiný svět, převádí nás k demonům, geniům, hvězdám, bohům a andělům.
Jakou hudbu Schdnberg cítí, ukázkou uvádím zmíněné místo Umírající: půl člověk, půl již někdo jiný. Loučení v okamžiku, který celý dlouhý život byl očekáván :
nejblaženější sen se vypiní: vzlétnout! Dále! - - - - Dále!
— - - - Kcíli ---‑
Oh 	(= polo bolesně, na půl
v radostném udivení.)
A hudba přenáší nás v novou scénu. Orkestr, Gabrielův zpěv hlubokých myšlenek, (jenž sám poslední, scénu tuto končí svojí meditací:
Potom jest tvoje já uhaslé - - - -), vzdálené akordy vy.-okých ženských hlasů — - - a duše (schránky dříve umírající) putt:,ící c?o s,	věč:losti, z:~::	beze s!ov