94	CVRILL č. 6.

Tohoto ochranného prostředku bych doporučoval i pro začáteční vzývání, anebo alespoň označení přízvučných slabik, jelikož i tyto invokace místo:
Kri - ste,	u - slyš nás!
Kri - ste,	vy - slyš nás!
zpívají se chybně :
Kri - ste, u - slyš nás! Kri - ste, vy - SlyŠ nás!
Zdali by navrhovaný prostředek, vyznačiti přízvučné slabiky, pomohl i při odpovědi:
Smi - lui	se	nad ná - mi,
nevím. Mám za to, že je tu malé nedopatření a že měla tato odpověd obdobně ke
Chri- ste,	e - le - i - son !
Zníti :	Smi - luj se nad ná - mi!

Pak by snad dostačil prostředek navrhovaný. Ale jinak bude asi lid tuto odpověd dle zakořeněného zlozvyku zpívati:
Smi - luj se nad ná - mi!
Nejjistější by ovšem bylo upraviti závěr začátečných invokací dle vzoru psalmodie ed. vat., totiž:
Chri- ste	e - le - i - son!
Smi - luj se nad ná - mi!
Kri - - ste,	u - slyš nás!
Přál bych sl. p. skladateli, aby se byl dúkladněji obrnil proti škúdcúm, kteří svobody jim ponechávané zneužívají, jeho krásné dílo hyzdí a naši milou řeč hanobí. Svobodu tomu, kdo je jí hoden !
2. Jiných četných dokladú mohl bych uvésti z písní mešních. Uvedu alespoň jeden. --Častokráte jsem pozoroval, že při písni postní »Křesfanská duše«, zpívané dle nápěvu, který pojal do své sbírky kostelních písní prof. Dr. Dobr. Orel,
místo	zpívá se:
Kře-stan-ská du - še	Kře - stan - ská du - še
Snad by se i v tomto případě dosáhlo správné rytmisice vyznačením přízvučných slabik. Nebylo by toho ovšem třeba, kdyby text písně zněl: »Duše křesfanská«. Je tu totiž malá neshoda mezi přirozeným rytmem slova, které bylo dříve a mezi přirozeným rhytmem melodie, která byla později přidána. Tím přicházím k druhému bodu své prosby:
II. Dbejte toho, aby rytmus melodie, af volný nebo vázaný, odpovídal rytmu řeči! Nebof, není-li tomu tak, není-li shody mezi rytmem melodie a slova, zvítězí pravidelně rytmus melodie na škodu řeči.