72	CVHILL číslo 5.

to Syn je - jí	pněl.

svou tonalitou i volnou deklamací v nejbližším příbuzenství s chorálem, tvoří nejpřirozenější přechod od nového k starému a skýtá přímo ideální prostředek výchovný pro sám vlastní chorál latinský.
K výše uvedenému účelu, když i ne se všemi zmíněnými výhodami hodí se dobře i následující nápěv, jenž má zase tu výhodu, že je dnešnímu vkusu bližší a svou strofickou formou k nacvičení snadnější:
z,	fi
Stá - la Ma- tka ža - ]o - sti - vá	ve-dle kří - že bo le - sti - vá,	hle-díc na své-ho
Sy - na: An na kří - ži	těž - ce vi - sý.	Kře-stian to vá - ži - ti mu - sý ;	neb jest to
na - še vi - na.	Ó ja- kcu jest bo - lest mě - la,	kdy.: to na kří- ži	vi - dě - la své - ho mi - lé - ho Sy - na.
Vzata je tato melodie z bohatého Steyrova kancionálu (z r. 17121, jenž vykazuje mimo to ještě 2 jiné nápěvy jak následuje:
3.
	Stá - la Ma- tka li - tu - jí - cý,	u dře - va kří- že pla • čí - cý,	když na něm pněl
Kri-stus Pán když na něm pněl Kri-stus Pán.

Tento nápěv shledáváme již spíše v »Novae Agendae Olomucensis Directorium Choria (Brno. Sinapi 1695).
4.
Stá - la	Ma - -	tka	ža - lo - sti vá	ve-dle kří - -	- že	bo‑
]e - sti - vá,	hle-díc na	své - ho	Sy	na.

Dva nápěvy z kancionálu Svatojanského (z r. 1863) :
	-	---	-
Stá - la Ma - tka	bo	-	le - sti - vá	po -dle kří - že	ža - lo - sti -vá,	na němž‑