Ročník XLIV. 1918-	59

ó Ježíši, vzácný hoste!
v srdci mém chceš stánek mít; rci, af hříchů všech je prosté, bys v něm důstojný měl byt. V tebe věřím, v tebe doufám, tebe vroucně miluji,
že jsem zhřešil, oplakávám a srdečně lituji.

Vzbud ve svém srdci touhu po spojení s Pánem Ježíšem; popros ho, aby k tobě zavítal, přijmi ho v duchu s knězem a bud' ujištěn, že k tobě přijde; poznáš snadno, že je u tebe, vždyf ukládá
v srdci tvém slast nejvyšší; rajské blaho, samo nebe vchází v tvého srdce chrám . .
Poznáš to z radostného nadšení a odhodlanosti, s jakými se zasvětíš jeho službě, řka:

Tebe ctíti neustanu,
tobě, dárci spasení,
věrně sloužit jako Pánu
bude vždy mé snažení.
S Ježíšem se obírej, mezitím co kněz se modlí díkučinění po sv. přijímání (c o m m u-n i o, p o s t c o m m u n i o) ; posléze se postav v duchu v kruh apoštolů, shromážděných na Hoře Olivetské, a přijímajících od nanebevstupujícího Spasitele poslední požehnání, (k n ě z ž e h n á). Popros, abys ho směl být účasten i se svými drahými:
Bože, požehnej nás všecky,
af vždy v ctnosti trváme,
k spáse svoji chléb andělský
důstojně přijímáme;
dej nám žíti k svojí chvále,
jak nám velíš, Otče náš,
uděl v boji síly stálé,
ved nás tam, kde přebýváš.

AL,'WÁdL

EM. BEZECNÝ
Repetitorium pedagogiky. XXXVI. Příklad.
Z nejmocnějších prostředků vychovávacích jest pří k 1 a d ; opírá se hlavně o pud na-podobovací, který záhy u chovance se vyvíjí. Již v nejútlejším věku snaží se dítě napodobiti příklad osob, s nimiž se stýká. Pří-klad má velkou výhodu proti ostatním prostředkům vychovávacím. Jest názorný, t. j. neukazuje pouze, co jest činiti, nýbrž též, jak to lze vykonati. Všechny osoby z okolí chovancova vychovají ho bezděky a nevědomky tímto způsobem.
Rozeznáváme příklad v y c h o v a t e l ů v, okolí, příklady historické a ideální.
1.	Jen vlastní příklad dodává poučkám vy-chovatelovým náležitého důrazu, protože dítě pozoruje více, jak vychovatel jedná, než jak mluví. Z té příčiny jest výchova tím úspěšnější, čím větší jest shoda mezi slovy a pří-kladem vychovatelovým. Ovšem odkrývá stálé obcování vychovatelovo s vychovancem jeho vady a slabosti a podrývá jeho autoritu.
Velký význam má vliv s p o l e č n o s t i. Přísloví praví : %Špatná společnost kazí dobré mravy«. Proto hled vychovatel odstraniti špatné příklady z okolí chovancova. Ve škole působí mocně příklad žáků, dospělejších na žáky mladší. V každé třídě vládne vlivem většiny žáků duch, působící na každého jednotlivce, a úkolem učitelovým jest, aby dobrý duch ve škole se udržel a šířil.

(Pokračování.)

3.	Dějepis všeobecný, vlastenecký, b iblický a náboženský podává hojně příkladů pro povzbuzení a výstrahu; též pohádky, bajky, báchorky, vy-pravování smýšlené, podobenství mají velký vliv výchovný. Hlavně dbej vychovatel, aby příklady byly přiměřeny chápavosti a vzdělanosti chovancově!
Značnou měrou přispívá k výchově t é ž četba. Životní názory a zkušenosti četbou se doplňují a zdokonalují, bystří se rozum a zušlechfuje cit.
Čítánka budiž stupni věku přiměřená; každému článku předešle učitel vhodný úvod, který vzbudí zájem žáků. Neznámá slova a pojmy náležitě objasní a použije četby ku vzdělání formálnímu i materiálnímu. Děje se to tím, že dává žákům vypravovati samostatně, co četli, a že připojuje k četbě poučení nejrůznějšího druhu.
Soukromá četba budiž přiměřená schopnostem a vědomostem žákovým a neobsahuj obsahem a formou ničeho proti mravnosti a náboženství!
Chovanec nečti příliš mnoho a věci různé! Vytvoří si přílišným čtením představy, které se skutečností jsou v odporu. Mnoho dětí přišlo nemírnou a nevhodnou četbou na scestí, ba do zkázy.
Chovanec bud veden ku četbě s a m o-s t a t n é, k r i t i c k é, aby dovedl posouditi, co