48	CYRILL č. 3., roč. XLIV. 1918.

Ochráněné varhany (dodatek) v arcid. I pražské: H e i n r i c h s g r ů n (vikariát Kraslice),
Cyrillo-.Nlelhodějska knihtiskárna. V. Kotrba v Praze.

RUZNE ZPRAVY,

Mendelssohn ův koncert. Liszt pravil kdysi, že výkonný umělec má s veřejným solovým vystupováním v pravý čas přestat, aby nepřežil svou slávu. Ondříček jest dnes v podobné situaci, jako svého času starý Joachim, Winkelmann a — Liszt sám, který jako kmet přece se dal pohnout k veřejnému — ovšem jedinému vystoupení. Ondříček hraje dosud dobře, ale byly doby, kdy byl předním virtuosem svěťovým. Tím bohužel už není; technika není dosti bezpečná, hra nervosní, což jevilo se také fentol<ráte nemírným přeháněním tempa v první a poslední větě. Bouřlivý potlesk odměnil starého lva. Tleskal jsem nadšeně s sebou a při tom jsem vzpomínal na koncerty v letech osmdesátých v Národním divadle, kdy Ondříček Uyl největším interpretem klassické literatury houslové. V posledním koncertě slyšeli jsme 3 symfon. obrazy od L. Prokopa nNa staroměstském rynku«. Tvorba Prokopova jest mi nadmíru sympatická, jal< jsem již napsal při provozování jeho .,Vypravování. Nejsou to světoborné práce; mají však velice pěkně vystiženou a konsekventně provedenou suggestivní náladu. Nejlépe se natě zamlouvají první dvě čísla. Vytknuta budiž zvlášt velmi pěkná, originelní instrumentace. Arie z Dvořákovy »Ludmilyx nepůsobí z daleka tím dojmem, jako před lety. Nechci se šířiti o příčinách; jen podotýkám, že ntodernisování, nebo lépe galvanisováití starých forem neznačí pokrok a nebudí nový život. Zakončení saisony tvořila Beethovenova devátá symfonie. Pamatuji se, jaký svého času způsobily re-tuše Mahlerovy rozruch ve Vídni. Dnes si 9. symfonii nedovedu bez retuší, které ostatně zahájil již Wagner, ani představiti. Slyšel jsem dílo naposledy 1912, říze-ním Nedbalovým při stoletém jubileu pražské konservatoře. Stejně špatné — jako tehdy — bylo také tentokrát provedení solových partií. Ti solisté, Itteří tyto instrumentální passaže čistě a v náležitém souladu zazpívají, se ještě nenarodili. Každý zpívá pro sebe a snaží se svůj part, správněji svoje »já« co nejvíce »uplatnit Tentokrát v tom směru vynikal pan Huml, který mohutným basem svého lyrického kolegu Štorka úpině přikryl. A pak ta neš[astná nemoc solistů — každý tremoluje jiným směrem. Ucho posluchače je jako ita houpačce. Snad by se odporučil pokus, nacvičit sola důkladně s menším sborem zdatných pěvců diletantů. Nezněli by aspoit falešně. Sbor byl výborný, zněl však se zřetelem k velkému počtu účinkujících dosti slabě. Což musí celý sbor stát u varhan? Lépe by by?o snad postavit žeštové nástroje do zadu (před dirigenta) a zpěváky aspoň částečně umístit za první a druhé housle, Takhle naplňuje pronil<avý zvuk žestových nástroju úpině sluch posluchače a nedá lidskému hlasu vzniku. 1{e konci těchto referátů chci se ještě jednou zmíniti o p. dirigentovi a jeho družině. Dr. Zemánek shromáždil ve svém orchestru přes poměry svrchovaně nepříznivé celou řadu prvotřídních hráčů, kteří by sloužíli liaždéntu světovému orkestru ke cti. Jmenuji zde koncertní mistry pány: Nováka ([. housle), Kefurta cello, Kabeše viola, Holase (klarinet), Nebušku (flétna), Uědu (hoboj), Hubičku (angi. roh), Rezka (lesní roh), Vačkaře jtrubka) —Tento ukazuje svou virtuositu hlavně v 1<oncerteclt německého bSingvereinu, na dílech Bachových. Práce, kterou Dr. Zemánek v této saisoně vykonal, byla o}tromná, zvlášt uvážíme-li, že drahnou dobu byl vážně churav a jest s největším napjetím svým povinnostein dostál. Vypravil celou řadu novinek, znovu nastudoval díla starší. Přeji mu upřímně, aby také v příštím roce s pinou silou a chutí mohl se věnovati své zodpovědné, namáhavé činnosti.	E. B.

M a r i a k u l m (vikariát Falknov), Maria-S t o c k1
(vikariát Žlutice), Černý Kostelec (filiální kostel
Sázava). Jménem c. k. památl<ového úřadu ve Vídni.
Dr. O r e !.
Pohřeb t profesora Karla Stecicra (11/3.
1918). Dlouhou dobu již churavěl prof. Stecker, od
II. pololetí minulého roku dlel ita dovolené. Svou
houževnatostí přemáhal tolil< chorob, jež mu i dříve
již nedovolovaly přednášeti, ale přece skon jeho byl
neočekávaný. Veřejnost pražská nevěděla o zvolném
ubývání jeho sil — dlelt ve svém milém místě, v Ml.
Boleslavi a tam také pochován. Mrtvola vystavena
v klášterním kostele, odkud pochována byla i jeho
matka. Průvod bral se na místní hřbitov za veliké
účasti jeho přátel Mrtvolu vyl<ropil v kostele dr. Orel
a na hřbitově místní děkan za účasti profesora a ře‑
ditele Davídka. Nad hrobem ocenil dr. Orel zesnulého
jako vynikajícího virtuosa a učitele hry varhanní, jako
průkopníka české hudební vědy a církev. skladatele.
Za Al<ademii věd a za Konservatoř promluvil vl. rada
a ředitel Jindřich Káan z Albestu, vyzvednuv hlavně
jeho ušlechtilost a přímost povahy, jeho svědomitost
v úřadě učitelském na konservatoři. V kostele i nad
hrobem zazpíval ředitel Sghra zesnulému se svým
výborným sborem poslední pozdrav. Za Konservatoř
účastnil se pohřbu vl. rada K~an a cl;. Orel, který
zároveň s ředitelem Sychrou zastupoval Obecnou
Jednotu Cyrillskou. Za universitu, při níž Uyl zesnulý
lel<torem, byl přítomen prof. dr. Zdeněl< Nejedlý, za
Hudební Revue, jíž byl prof. Stecker spoluredaklorem,
JUDr. Vomáčl<a. Dojemno jest, že na poslední cestě
doprovodil zesnulého i jeho první učitel a vynil<ající
hudebník, řídící učitel Zelenka z Kosmonos, kde se
Stecker narodil. Úmrtím prof. Steckra ztratila kon‑
servatoř opravdu, bez jakýchkoli frází, škodu ne‑
nahraditelnou. Žáci i sbor zachová jej v paměti trvale.
IEDITIO gCYRILL6I

0 Doporučujeme:
KAREL STECKER:
Te Deum pro smíš. sbor (4—6 h.) a varhany ad lib (prostředně těžké). Partitura K 2'40, hlasy po 24 h.
Ave Maria, offertoriunt, (sopran, alt, tenor 1. a li., bas), cena K I.
Ave marie Stella pro 5h1. smíš. sbor. Partitura 72 hal.
O selutaris hostia (cantus altus L, 1L, tenor bassus) K 1.
In Festo SS. Ap. Petri et Pauli. Proměnlivé části mešní pro soprán a alt (obl.), tenor a bas (ad lib.) s průvodem varhan. Part. K 2'40, hlasy po 48 hal.
H e j č 1-0 r e t: Mariánské lidové nešpory. (Hlasy pro lid.) 10 kusu K 1•S0, 100 kusu K 12'—. Part. K 240. 11. vyd.
pilař: Slyš o matko (sopran a alt s průvod. varhan). Cena 80 h.
Jos. N e š v e r a: Ave Maria. Part. pro S hlasů po 40 hal.
Fr. Musil: Královna máje. I{ I.80.
D r. S t a v o v s k ý: O sanctissima ! Pro Ohlas, jak se zpívá v Konopišti. Po 24 hal. Objednávl<y rychle vyřídí
OBECNÁ JEDNOTA CYRILLSKÁ
V PRAZE-II„ FERDINANDOVA TŘ. 6.
— Nákladem Obecné Jednoty Cyrillské.