Ročník XLIV. 1918-	15

Hlavní stroj je 22 m. široký, 15 vysoký a 15 hluboký, stojí na ploše 260 mZ a krychlový obsah jest 2340 m3. Při zapnutí piného stroje vstoupí v činnost 242 magnetů, které uzavřou 1146 kontaktů a 193 ventilů zcela ne-slyšitelně.
Důležitý objev pro dějiny chorálu. V »Zentralblatt fůr Bibliothekwesen« uveřejňuje správce institutu pro palimpsesty v arciopatství Beuronsltém P. Alban Do!d O. S. B. v článku »Výsledky zkoumání dvakrát přepsaného manuskriptu Wolfenbůttelského pomocí fluorescentní fotografie« výsledky svých studií na Codexu 112 Gudianus graecus zvané. Je to rukopis po většině reskribovaný, t. j. několikrát popsaný, na němž dřívější rukopis Uyl vyškrabán, avšak tak nedokonale, že jej ]ze pomocí zvláštních procesů foto-grafických vyvolati. Nynější písmo jest řecké s iniciálkami charakteru XIII. stol. Vyšl<rabaný rukopis ukazuje minuskule X. stol. a pak rukopis latinský. Vy-škrabaný rukopis obsahoval dílem místa z Písma sv., dílem liturgické texty, poslední listy menoloqium graecum. Na některých místech jsou patrny značky hudební. Zvláštní způsob fotografie, kterým možno i vy-škrabané texty učiniti opět viditelnými, vynalezl P. Rafal KSgel O. S. B. Badání ukázalo, že přepsaný latinský text je nejstarší a sahá jistě nad X. století. P. Dold zjistil, že má langobardsko-beneventský charakter a může pocházeti z konce [X. století. Povstal podle všeho v některém jihoitalském klášteře benediktinském a byl to t. zv. úpiný missál, jenž obsahoval také zpěvy gradualu. Nejzajímavější jest Alleluja s veršem »Beatus vir sanctus Martinus, urbis Turonis episcopus requievit« atd. s melodií ve starém písmě ne-urnovém nad textem. Je to verš gradualu na den sv. Martina, který doposud má naše graduale. Srovná-ním melodie s vatikánským vydáním gradualu zjištěn souhlas obou v podstatných formách. Důležitý tento objev živí naději, že další badání přivede nás ještě blíže k době velikého papeže Řehoře V., jehož jméno zpěv církevní nese.
Společnost sv. Řehoře v Beuronu vydala X. výroční zprávu o svých církevně hudebních jedno-ročních kursech, z nichž kurs 1916—1917 byl desátý. Chorálu učil P. Dominik Johner, lituroii P. Trudpert Tr&tschler, mimo osvědčené hudební učitele ostatních předmětů. Účastníků bylo 31, z toho 25 dam, mezi nimi 1 kněz, 4 řeholníci, 6 učitelů. Kurs trval 8 měsíců a vyučovalo se chorálu 2 hod. týdně, zpěv, řízení, sborový zpěv 2 hod., nauka o harmonii 3 hod., průvod chorálu 1 hod., kontrapunkt 1 hod,, liturgika 1 hod., dějiny hudby 1 hod. Zvláštní hodiny byly pro varhany a klavír. Při kursu slyšeli účastníci prakticky cliorál, varhanové produkce (provedeny skladby J. S. Bacha, J. Rheinbergra a M. Regera) a zpěvní produl<ce.
Časopis ,Haec loquere et exhortare" píše v č. S. ohledně rekvtsice varhanových píštal• Smutné zkušenosti, kteréž učiněny byly na mnoha místech při rekvisici zvonů, způsobily, že tyrolské kněžstvo sjednotilo se na následujícím postupu při rekvisici píšfal: 1. Ve všech případech třeba toho dbáti, aby ministeršké nařízení, kteréž určuje, že cín, obsažený v píšfalách v prospektu (jen ten!) má býti za cenu 15 K za 1 kg váhy píšfal rekvirován, nebylo jako při druhé rekvisici zvonů od p o d v e 1 i t e 1 s t e v svévolně přestoupeno, takže by varhany byly vydrancovány, jalo byly kostelní věže vyloupeny. Nemá tedy 2, při rekvisici píšfal v prospektu nikdo uvnitř varhan co hledati a bude z různých příčin dobře, když varhany zůstanou uzavřeny. 3. Doporoučí se, aby rekvirovaný cín byl v přítomnosti svědků zvážen, poněvadž zkušenost učí, že při rekvisici zvonů různé úřední listiny o váze nesouhlasily. K tomu účelu do-

stačí decimální váha. 4. Za všech okolností musí správcům kostelů protokolárně přiznána býti volnost, aby si k pracem, jež svého času bude vyžadovati do-pinění varhan, sami mohli určiti varhanáře, aby jim tedy nebyla od úřadů vnucena některá varhanická firma. 5. V případě, že by některý správce kostela chtěl si místo rekvirovaných cínových píštal dáti za-saditi zvukově méně cenné (protože ostřejší) píšfaly cinkové, bude radno, aby si napřed zjednal náležité poučení a přenáhleně se rel<virujícímu varhanáři smlouvou nezavazoval. Cinkové píšfaly musí ovšem býti chráněny před okysličením aluminiovým bronzem neb emailovým lakem. Poniklováním cinl<ových píštal dostalo by se zevnějšku varhan v prospektu dřívějšího cínového lesku, kdyby nebylo obav, že poniklování cinku bude nestálé. Pokus byl učiněn na varhanách farního chrámu v Imstě; dosud je poniklování bezvadné. Vždy musí se však při cinkových píšfalách žádat, aby labie a hlasové štěrbiny zhotoveny byly z cínu. Kolik barbarského ničení kulturních cenných věcí (při rekvisici zvonů a kostelních střech) bylo by bývalo zamezeno, kdyby byli katolíci a jejich povolaní vůdcové zavčas uplatnili svůj jim patřící vliv a kontrolu! Ale také v tomto oboru bylo všechno pře-necháno židovským »zproštěncům«. Tito pak vládli cinkovým majetkem a zbožnými dary katolického lidu jako ve východních krajích roje stěhovavých kobylek na zelených lukách. Katolíci se zase jednou pozdě vzchopili. Nyní měli by však žádati, aby jim náhradou byly přenechány zásoby kovů v židovských palácích, sklepích, továrnách, palírnách, templech, bankách atd.
13nthologie hudební z XVI. století objevena byla podle zpráv došlých prof: Grazianem Pavlem Clericim v Parmě. Obsahuje 211 čtyř- až sedmihlasých skladeb duchovních i světských od skladatelů XVI. století. Největší počet skladeb jest od Nizozemčana Cipriana de Rore ; Palestrina a Merulo jsou rovněž zastoupeni. V anthologii zhudebněno jest 28 sonetů Petrarkových. Slavná kanzona: »Alla Vergine« je tu prokomponována. Také poslední díl Petrarkových básní »Trionfi«, nazvaný »della Morte <, je tu zhudeb!,ěn. U některých skladeb není udáno jméno skladatele.
Nová oratoria. V Lessingově Museu v Berlíně provedeny úryvky neznámého dosud oratoria Ar. Lortzinga: »Nanebevstoupení Ježíše K r i s t a«, o němž pří tom přednášel známý badatel o životě toho skladatele G. K. Krusc. -- V Dráždanech provedeno nové oratorium Pavla Glásera »Ježíš«. — Dvorní kapelník v Dráždanech Karel Pembaur složil oratorium: »In vitam aeternam<, majícE vztah 1< válečným událostem.
BIBLIOGRAFIE,
Dr. E r n s t K u r t h: »Grundiagen des Liaearen Kóntrapunkts - Einfiihrung in Stil und Technik von Bach's melodischer Polyphonie« 1917. Vydal Max Drechsel, Bern. 526 stran, 456 notových příloh. Cena 24 Mk brož., pro školy hudební, konserv. a univ. 250,'0 slevy. Obsahuje: I. Grundlagen der Melodik 11. Das Problem des Kontrapunkts. III. Bach's melodischer Stil. IV. Die polyphone Satzanlage. V. Technik der Linienverknůpfung.
Ladislava Dolenského »Hudební paměti-Vydal prof. Dr. Zdeněk Nejedlý. Pro předplatitele čas. »Smetana« K 4, krámská cena K 5.—1918.

Cyrillo-Meth odějská knihtiskárna. V. Kotrba v Praze. — Nákladem Obeené Jednoty Cyrillské.