Ročník XLIV. 1918.	9

Pedagogický rozkaz budiž:
1. nezbytný t. j. nerozkazujme , když toho není nutně zapotřebí. Čím více výchova pokračuje, tím méně třeba rozkazů.
2, úč e 1 n ý. čili objektivní, t. j. nerozkazujme z choutky a libovůle, -nýbrž se zřete-lem na účel a potřebu výchovy.
3.	stručný; rozvláčné rozkazy minou se svým účelem, protože mnohdy bývá ne-snadno vybrati si z nich, oč vlastně jde.
určitý a konkrétní, aby chovanec věděl, co má konati. Vztahuje se na přesně vymezený čin. Povšechné rozkazy nemají žádné ceny na př., »bud` hodný«.
5.	r o z h o d n ý; nerozhodné rozkazy pro-zrazují dítěti naši vlastní nerozhodnost.
n e o d v o 1 a t e 1 n ý; odvolání daného rozkazu budí nedůvěru v rozkazy další.
p ř i měř e n ý schopnostem chovancovým.
8.	důsledný, t. j. shoduj se s rozkazy předcházejícími. Nedůslednost v rozkazování vede přímo k neposlušnosti.
laskavý. Tím vyslov-Lje se důvěra v poslušnost dítěte. Přísně rozkážeme, když po mírném rozkazu chovanec neuposlechne.

Pochybeno jest, rozkazy odůvodň o v a t i. Důvodem poslušnosti jest autorita vychovatelova. Jakmile počneme rozkazy odůvodňovati, musíme býti připraveni na proti-důvody se strany chovancovy. Prospěšno jest ovšem v jiné, příhodné době vyložiti důvody rozkazu. Působí to pak jako poučení..
Rozkazům podrobuje se dítě raději než zákazům. Proto se doporučuje, abychom dítěti, když mu něco za-kážeme, zároveň nařídili, co má konati.
Přílišným použitím rozkazů otupíme dítě, tak že se stane vůči ním lhostejným; proto používejme jich měrou co nejskrovnější !
Vychovatel přihlížej, aby každý rozkaz byl náležitě vypiněn.
K rozkazům čítáme též s t á 1 á p ra v i d l a, která mají platnost pro delší dobu a pro určité poměry. Na př. domácí a školní řády, zákony a pod. Taková pravidla bulte se-stavena po bedlivé úvaze se zřetelem na poměry, pro které jsou určeny. Chovanec ví předem, jak se má chovati, raději se jim podrobí, než rozkazům; vychovateli netřeba stále zakročovati.	(Př[šte dále.)

		®W&L	
Seznam ochráněných varhan kostelních arcidiecése Pražské	
na základě rozhodnutí c.	k. památkového úřadu ve Vídni	podle návrhů	českého a ně‑	
meckého	konservatorátu	v Praze a dle návrhu	Dra. D.	O r I a,	ministerstvem k, a v.	
jmenovaného znalce.			
Vikariáty české.	Uršulíiiek	Vinoř	
Generální vikariát:	sv. Kateřiny	Všetaty.	
sv. Vojtěcha	sv. Jana na Skalce
Karlín	V i k B u d y ň:	
sv.	Jiljí
sv. Haštala	Emauzy	Bud n
y
ce	
sv. Františka	u Křižovníků
(	)	Loretta
u Kapucínů.	ra
Kralupy	
sv.	Jindřicha
sv. Jakuba	(:3	varh.)	u sv. Ludmily (Vinohrady)	Zeměchy.	
sv. Havla	sv. Alžběty na Slupech.	Vik.	Bystřice:	
Kariov	V i k a r i á t Beroun:	Netvoříce	
Strahov (2 var.)	Beroun	Tejnice n. S.	
T'n
y
P. Marie Sněžné	sv. Jan pod Skálou	Nesvačily
Toóice	
P. Marie Vítězné	Hořelice
Podčáply	Postupice.	
P. Marie pod Řetězem
sv. Mikuláše (2 var.)	Tetín	Vik. Český Brod:	
Vyšehrad	Všeradice
Zdíce	Březí	
sv. Ducha	Mořiny	Český Brod	
sv. Štěpána	Stará Huf	Hradešín	
sv. Tomáše	Loděnice.	Ouvaly	
sv. Trojice (Spálená ul.)		p~
Přistou ím	
sv. Trojice v Podskalí	Vik.	Brandýs n.,!L.	Štolmíř	
sv. Víta (2 var.)	Chotěboř	Škvorec	
sv. Salvatora	Hlavno Kostelní	Semice	
sv. Klimenta	Kojetice	Vyšerovice	
sv. Šimona a Judy	Velké Nehvizdy	Skramníky.